110 



enkelte steder har kunnet overvinde de hindringer, som mødte dem 

 paa deres vei, maa blot betragtes som lokale afvigelser fra det almin- 

 delige forhold, og her har vi nu helheden for øie. 



Kulturplanterne er som planterne overhovedet mere bundne af de 

 omgivue naturforholde; men vi finder ogsaa hos dem en ganske mer- 

 kelig akklimatisationsevne, hvorom bl. a. de botaniske haver nu bærer 

 vidnesbyrd. 



Forøvrigt vil vi ved en nærmere betragtning af disse interessante 

 forholde faa et godt indblik i, med hvilken smidighed organismerne 

 formaar at bøie sig og føie sig efter omgivelserne. Vi har steppedyr, 

 hvis hele bygning og liv er indrettet paa opholdet i tørre, regnfattige 

 strøg. Dromedaren f. eks. er saa nøie knyttet til steppen eller rettere 

 ørkenen, at den i den tørre aarstid gaar længere sydover i Sudan og 

 i regntiden fortrækker længer mod nord. Planter, som er særlig af- 

 passede for et tørt klima, har alle den evne at kunne udnytte den 

 fugtighed, de erholder, bevare den i det indre og hindre fordunstningen. 

 Særlig typiske former er her kaktuserne i Amerika, euforbierne i 

 Afrika og flere. En videre fremstilling af denne afpasnings- og akkli- 

 matisationsevne med alle de deraf følgende virkninger paa de levende 

 væseners udseende og liv hører hjemme i biologien. 



Betragter man de- forskjellige livsbetingelser under et og i sam- 

 menhæng med de øvrige biogeografiske faktorer, vil man naa til en 

 almindelig udsigt over livets udbredelse over jorden. 



To store livsgebeter maa da først udskilles: de i våndet hjemme- 

 hørende organismer, der er helt afhængige af dettes beskaffenhed og 

 de livsvilkaar, som dette byder; underafdelinger er livet i ferskvand 

 og livet i havet, mellem hvilke der dog findes talrige overgange. Hele 

 dette store livsgebet udmerker sig ved sin ensartethed, hvorfor ogsaa 

 livet her er mere ensartet og jevnt. 



Paa den anden side staar de væsener, hvis tilværelse beror paa 

 adgangen til luft. Her har vi et gebet af rig afveksling og broget 

 mangfoldighed. Vi har allerede tidligere gjort opmerksom paa, hvordan 

 fordelingen af land og hav paa jordoverfladen har virket sondrende 

 paa livsformernes udbredelse, særlig landmassernes konvergens 

 mod nord og divergens mod syd. 



Disse to saa forskjelligartede gebeter er dog ikke aldeles skarpt 



