113 



jorden (,,hnmus") beror derfor jiaa de livsformer, som findes paa de 

 enkelte steder, og disses talrighed. En biogeorafisk opgave, som 

 endnu ikke er løst, er derfor undersøgelsen af humusdækket over 

 jordens overflade. Næ\Ties skal ogsaa i denne forbindelse planternes 

 betydning lor torvdannelsen og myrenes udvikling. 



III. 



Biogeografien indeslutter i sig tre forskjellige „riger", plante- og 

 dyreriget samt menneskene, livilke alle har særegne udviklings- og 

 udbredelsesformer, der behandles i plantegeografien, d3'-re- 

 geografien og for menneskenes vedkommende i ,,anthropo- 

 geografien", læren om menneskenes udbredelse over jorden. Lige- 

 som plantegeografen maa være botoniker, og den, der behandler dyre- 

 geografien, zoolog, maa anthropogeografiens djT-ker være historiker og 

 ethnograf; kun ved historiens hjælp kan nemlig den nuværende forde- 

 ling af menneskeheden paa jorden faa sin forklaring. Men anthropo- 

 geografen maa betragte historien fra et andet standpunkt end den 

 egentlige historiker; thi mens denne som oftest løser menneskene fra 

 deres naturomgivelser eller sætter dem kun i en aforistisk og over- 

 fladisk forbindelse med disse, er det geografens opgave sterkt at betone 

 den inderlige sammenhæng og de mange vekselvirkninger, som hersker 

 mellem menneskene og den øvrige natur. Her er forø\Tigt at merke, 

 at de biogeografiske faktorer har en mindre sterk indflydelse paa det 

 enkelte individ end paa de større samlinger af enkeltmennesker, som 

 vi benævner familje, folk og stater. Her træder afhængigheden af de 

 omgivende naturforholde særlig frem, omend vi aldrig maa lade menne- 

 skets frie vilje og selvbestemmelse ud af betragtning. „ Folkenes 

 skjæbne vil altid være delvis betinget af den jord, hvorpaa de vandrer, 

 af hvilken de henter sin næring, som indskrænker dem eller giver dem 

 muligheden til en videre udbredelse ; endvidere ved himmelen, der 

 giver dem det for livet nødvendige maal af varme og fugtighed." 

 (Ratzel.) De historiske bevægelser vil faa ny belysning ved at be- 

 tragtes fra et geografisk synspunkt; her kommer til anvendelse de 

 biogeografiske momenter som hindringer og lettelser for vandringer, 

 akklimatisations- og anpasningsevne, beliggenhed og rum, vekst og 

 tilbagegang, — med andre ord de ud af et lands natiu' virkende 

 -Naturen" "^ 



