139 



ekstraktet er lyst og aromatisk og virker sterkt paa nervesystemet. 

 Sine gode egenskaber beholder den ikke over et aar. Underafdelinger 

 er: Pan -f ir ed, B a s k e t - f i r e d, Sun- dr i ed, o 1 o n g, C o n- 

 gon, Pekoe, Krudtthe og Imperial. 



Den indisk e the er endnu ikke saa mild og fin som de bedste 

 kinesiske sorter; den indeholder mere thein at mere ætherisk olje end 

 den kinesiske og den virker sterkere paa nervesystemet;- selv i form 

 af sort the falder den ikke i europæernes og nordamerikanernes smag 

 udeu at den er blandet med den mildere kinesiske eller japanske. 

 Indien ndfører kiin sort the; den grønne indiske the afsættes i Asien. 

 I Indien pakkes theen i store kasser af teaktræ. Efter sine hjem- 

 steder deles den indiske the i følgende sorter: Ass am, Darjee- 

 1 i n g, C a c h a r, K a n g r a, D e h r a - D o o n og C h i 1 1 a g o n y, hvilke 

 igjen har underafdelinger : P 1 o w e r y - P e k o e. Orange Pekoe, 

 Pekoe, P e k e - S u c h n g, C o n g o u og B r o k e n - L e a f. 



C e y 1 n t h e e n ligner den indiske meget. 



J a v a t h e bestaar af mørke, sorte blade ; den har en sterk, 

 stikkende smag og benyttes mest som tilblanding til andre sorter. 

 Indhøstningen foregaar næsten uafbrudt, saaat de forskjelhge sorter er 

 lidet forskjelhge. Af de mindste blade laves Pekoe, af de middels- 

 store S u c h n g og af de største C o n g o u. 



Ved at blande de forskjellige thesorter sammen har man søgt at 

 træffe de forskjellige landes smag. 



Naar man vil prøve thebladenes egthed, bør man vide, at de 

 skal føles glatte og fine i haanden, og de skal give efter for et let 

 tryk uden at brækkes itu. Hvis bladene løsner sig fra hinanden, naar 

 man tygger dem lidt, er det et godt tegn paa god the. Hvis bladene 

 er plukket unge og behandlet omhyggeligt, danner der sig ved tyg- 

 ningen i munden en fin velling eller deig, som afgiver meget og vel- 

 smagende saft; hvis det er en fin thesort, vil bladene øieblikkelig synke 

 tilbunds i varmt vand. Har thevandet en sterk arom og en guldgul 

 farve, tyder det paa en fin kvalitet. Hvis bladene efter tragtning 

 mister opimod 50 pct. af sin vegt, saa er de egte ; derimod er de 

 forfalsket, hvis de ikke afgiver mere end omkring 20 pct. til våndet. 

 Vil man undersøge, om thebladene er kunstig farvede, rører man theen 

 godt ud med vand og siler den gjennem en fin monsselindug. Farve- 

 stofiet gaar igjennem og danner et bundfald i karret, som har optaget 

 væsken. Iblandet grafit kan opdages med blotte øie, indigo med 



