146 



polen. Følgende tal angiver den midlere aarlige barometerstand for 

 hver tiende breddegrad, forsaavidt mau kjender den: 



0° 10^ 20° 30° 40" 50» GO" 70" 80° 90" 



N. br. 758.0 57.9 59.2 61.7 62.0 60.7 58.7 58.6 60.5 — 

 S. br. 758.0 59.1 61.7 63.5 60.5 53.2 43.4 38.0 — — 



Den liøieste barometerstand finder vi paa den nordlige halvkugle 

 ved 40° eller nøiere ved 35°. hvor den er 762.4, og paa den sydlige 

 halvkugle allerede ved 30" br. Fra disse steder aftager barometer- 

 standen, og først i nærheden af polerne har vi igjen en svagere stig- 

 ning. Nogenlunde i overensstemmelse med disse lufttryksforholde 

 finder vi de fremherskende vinde, som vi lettest iagttager over havet, 

 hvor ingen bjergkjæder spærrer luftstrømningerne veien. Imellem 35" 

 n. br. og 30" s. br. raader ækvatorgaaende luftstrømme, de bekjendte 

 passatvinde, men udenfor disse bredder har vindene en fra ækvator 

 gaaende retning; paa den nordlige halvkugle hersker sydvestvinden og 

 paa den sydlige en vind fra vestnordvest eller næsten vent. 



Mere ellei' mindre vellykkede forsøg er gjort for at bringe theorien 

 i overensstemmelse med erfaringen ; vi kan saaledes nævne forsøg af den 

 bekjendte kaptein Maury, der mente, at nordenfor 35" br.\) liavde 

 de to store luftstrømninger b^^ttet plads; den kolde strøm laa her 

 ovenpaa den varme, uden at han dog gav nogen forklaring af denne 

 merkelige omvenden. En almindelig hypothese lod den ækvatoriale og 

 den polare strøm gaa jevnsides og ei over hinanden; ved disses gjen- 

 sidige fortrængen af hinanden fremkom de tempererede og de kolde 

 egnes hyppig skiftende veirfoihold. Endehg var der en betragtning, 

 som ved første øiekast synes meget plausibel: „ Jorden er en kugle ; 

 i retning af polerne bliver parallelcii-klernes længde mindre og mindre, 

 og polei; er kun et piinkt. Der kan derfor ikke være tale om, at den 

 fra ækvator gaaende øvre luftstrønining kan trænge frem til polen; 

 men den maa finde sin afslutning paa en meget lavere bredde, og det 

 sker allerede imellem 30° og 40" br. Her synker den øvre luftstrøm 

 ned og begynder sin mod ækvator rettede bevægelse, som vi gjen- 

 kj ender i passatvinden." Men de herskende lufttryksforholde modsiger 

 ■denne forklaring. Thi det er klart, at hvis en strøm flyder ind i et 



1) Vi betragter lier op- i det folgeiide alene den nordlige lialvkiigle, idet 

 •en tilsvarende betragtning kun med onib^-tten af ordene ,.nord'' og ,;Syd" og 

 lidt forskiellige talværdier, cigsaa vil cjælde for den sydlige. 



