163 



4) Dybvandsfannaen er i sin karakter arktisk; man fineler de 

 samme eller nær beslegtede former paa grundt vand nær polerne. 

 Ligesom våndet paa de store d^^b paa grund af sin lave temperatur 

 maa tænkes at være sunket ned fra polerne, saaledes tænkes ogsaa 

 faunaen der at stamme fra høie nordlige eller sydlige bredder. 



5) Jo nærmere man fra havdybet kommer kontinenternes kyster, 

 desto rigere bliver faunaen. Mens man under 1 000 favne aldrig har 

 fundet talrige individer af en og samme art, saa finder man „lige^) 

 linder 100-favne linien, hvor ved de aabne kj^ster, de fine partikler, 

 som elvevandet vasker ud af landet, efterhaanden beg^mder at afleire 

 sig paa havbunden, enorme mængder af individer tilhørende den samme 

 art, og disse lever her i eller paa overfladen af hundens lere." Ogsaa 

 lige oppe i kystlinien findes der et rigt dyreliv; thi her skaber sol- 

 varmen et stort næringsmateriale i planteveksten. 



Betragter man nu med det her ndviklede for øie det norske 

 Nordhav, saa vil man af fig. 25 se, at den overveiende del af Nordhavet 

 er et dybvandshav. 1 000-meter knrven gaar mange steder meget 

 nær den norske kyst (som f. eks ved Storeggen ud for Kristianssund 

 og ved Vesteraalseggen). Helt herfra og over til Island, Jan Mayen 

 og Grønland er havet over 1 000 meter dybt. I hele dette dybvands- 

 hav hersker der langs bunden meget ensformige fysikalske forhold. 

 Våndet er koldt polarvand (fra -}- 1 ^ til -f- 1.5°), bunden er dækket 

 af særdeles finkornet, klæbrigt lysebrun lere, der under mikroskopet 

 viser sig næsten udelukkende at beståa af smaa lavtstaaende organismer 

 (biloculiner). 



Hvad den fauna augaar, som lever her, siger Sårs i sin ind- 

 beretning fra Nordhavsekspeditionen: „Faunaen viser ... i overens- 

 stemmelse med de særegne temperaturforholde en fra samme ved vor 

 syd- og vestkyst totalt forskjellig og meget eiendommelig karakter." 

 Denne er „rent arktisk eller glacial uden nogensomhelst sj^dlig ind- 

 blanding og flere af vore arter have allerede kunnet identificeres med 

 former, tidligere indsamlede i de polare have under de forskjellige . . . 

 nordpolsekspeditioner." „Skjønt frembydende en ganske særlig interesse 

 saavel i zoologisk som i geologisk henseende synes dog faunaen paa 

 disse store dyb at være temmelig fattig og ensformig! Derimod stiller 

 forholdet sig helt anderledes, hvor bunden begynder at skraane op 



^) Se Murrays „Summary" i Challengerekspeditionens generalberetning. 



