181 



høsten og vinteren derimod er vindretningen i aldeles overveiende grad 

 sydøstlig, mens der dog af og til optræder enkelte vestenstorme. De 

 sydøstlige vinde maa tendere til at sope fjordvandet ud af fjordene 

 og ud paa bankerne, og stormene maa i det liele blande vandraasserne 

 og det ned i stort d3'b. At en saadan blanding i stor udstrækning 

 maa finde sted, viser sig, synes det mig, deraf, at differentserue i salt- 

 gelialten udover høsten stadig bliver mindre. Størst er ensartetheden 

 i januar — februar, da saavel atmosfæren som det tilstrømmende fersk- 

 vand fra floderne afkjøler især de øvre lag. 



1 S 





d'V-0/Cv-t 



cfXcy, 



Fig. 35. Nedbørmængden i mm. til aarets forskjellige maaneder i Svolvær 



og Florø. 



Det er bekjendt, at vandlag af forskjellig specifik vegt har sær- 

 deles liden tilbøielighed til at blandes. Saaledes flyder den baltiske 

 strøm om sommeren ovenpaa de saltere lag i dybet, uden at man kan 

 iagttage nogen blanding. 



Saadanne forhold findes iallefald ikke nordenfjelds om høsten og 

 heller ikke ved det vestlige Norge. Dette viser sig f. eks., naar man 

 beregner våndets tæthed i de forskjelHge dyb ved vintertid. Med 

 havvandets tæthed forstaaes den specifike vegt, som det har under 

 de temperaturforhold, som findes i havet. Af figurerne 29 og 30 kan 

 saaledes havvandets tæthed beregnes for aarets forskjellige maaneder. 

 Tager man heraf et eksempel fra februar, faar man følgende tal: 



