184 



sted i Skagerak, om eud lier maaske med betydelige modifikationer 

 paa grund af de lokale forhold. 



At en saadan opblanding af lagene maa finde sted helt fra Ska- 

 gerak til vestkysten, mener jeg at kunne slutte deraf, at temperaturen 

 i ca. 30 m.s dyb i november 1893 var meget høiere i Skagerak end ved 

 vestkysten. Sommerens ferske lag er tilsvarende hertil ogsaa varmere 

 i Skagerak end ved den norske vestkyst. 



Om det end imidlertid viser sig at være tilfældet, at de forskjel- 

 lige vandlags dannelse foregaar paa den ovennævnte maade ved 

 mere lokale faktorer, saa kan der dog efter min opfatning alligevel 

 finde store bevægelser sted i vandmasserne. Det skandinaviske kyst- 

 hav fra Skagen til Finmarken maa opfattes som et sammenhængende 

 liydrografisk system, der vistnok hovedsagelig er i bevægelse mod 

 nord langs Norges kyst, men som dog ved vindenes kræfter kan be- 

 væges i forskjellige retninger. Særdeles instruktivt fremgaar det saa- 

 ledes af de svenske undersøgelser, at der i de svenske fjorde kan 

 finde store vekslinger sted, idet snart ferskere østersøvand kan fylde 

 en fjord, snart saltere vand, saakaldet „bankvand" af 32 — 34 '^/oo 

 saltgehalt, kan trænge ind i fjordene. Det viser sig her, som de 

 svenske forskere har vist, at hvor der er større differentser i lagenes 

 specifike vegt, der forholder de sig som to meget forskjellige have, 

 der ikke blander sig med hinanden. Særdeles instruktive er saaledes 

 sommerforholdene. Man finder da f. eks. i Kristianiafj orden den for- 

 løbne vinters kolde vand langs bunden, og i overfladen har man de 

 varme ferskere lag. 



Om blandinger saaledes end spiller en stor rolle, saa viser det 

 sig dog, at de ikke sker hurtigt, og at de engang dannede lag ofte 

 kan holde sig gjennem længere tider af aaret uden at forandres meget 

 ved paavirkning af de ovenforliggende. I løbet af længere tidsrum, 

 maaneder, kan dog sukcessivt de større forskjelligheder udj evnes og 

 to lag smelte sammen til et enkelt; saaledes kan bankvandet om 

 høsten dannes af den forrige vinters „nordsøvand", 35 — 34 %o-vandet, 

 og sommerens ferske overfladelag fra fjordene i det nordlige Norge. 

 De nærmere detaljer til paavisning af disse ting vil blive meddelt i 

 et senere mere udførligt arbeide. 



Lader nu ogsaa vekslingerne i havets flora og fauna sig forklare 

 paa den maade, som jeg ovenfor har forsøgt for at forklare vekslin- 

 gerne i havet selv ? Hvor bliver der af vinterens planktonflora om 



