188 



er de norske kystbanker fra Statlandet nordover. Den omtalte varme- 

 bølge mod dybet kalder, ligesom solvarmen paa land og i ferskvandene 

 om høsten, en mylder af organismer tillive. Alle de periodiske sommer- 

 former blomsti-er op. og paa bekostning af disse lavtstaaende alger 

 tiltager crustacéfaunaen mægtig i volum. Havet langs kysterne er da 

 særdeles meget rigere end nogen anden del af havet selv i lereregionen, 

 og det er derfor i denne tid, at de store indsig af fedsild tinder sted 

 ved de skotske og skandinaviske kyster. Den tilvekst i volum, som 

 planktonmængden viste udover høsten 1895 i Nordland, var over- 

 ordentlig stor. 



Interessant er det til sammenligning med dette at betragte foran- 

 staaende figurer, af hvilke 37 a viser, hvorledes planktonmængden 

 vokser om sommeren i ferskvandene; mens 37 b viser temperatur- 

 forholdene til forskjellige aarstider. Man ser ogsaa her, at sommer- 

 varmen formaar at skabe et liv, som tilsyneladende forsvinder om 

 vinteren. 



Jo længere ud over høsten det lider, desto mere opblandet og 

 ensformigt bliver kj^sthavet, og henimod juletid er tætheden næsten 

 ens fra overfladen til bunden. Som man ser af 37 b er da fersk- 

 vandet i elve og søer meget koldt, og dette strømmer i stor mængde 

 under stor nedbør ned mod havet. ^) Saavel herved som ved udstraaling 

 bliver derfor havet afkjølet, og i aarets første maaneder forplanter der 

 sig en kuldebølge nedover mod dybet. Denne bringer alle sommer- 

 organismer i havet til at gaa over til hvilesporer, og efterhaanden som 

 temperaturen synker, og der bliver vinterhgt i våndet, blomstrer der 

 op en ny flora, de svenske forskeres ishavsflora, der varer udover 

 vaaren, indtil igjen vesthge vinde begj^nder at drive Atlanterhavs- 

 vandet ind mod kysten, og solvarmen overvinder kulden i de øvre lag. 

 Inde i fjordene derimod, hvor Atlanterhavsvandet ikke naar ind, som 

 f. eks. i Kristianiafjorden, der bliver et mægtigt lag af vintervandet 

 liggende paa bunden, og her holder ogsaa det „arktiske" liv sig. 

 Her kan man da om sommeren finde arktisk plankton. 



Det er nu vel kjendt og meget interessant, at Sårs allerede 

 tidligere har fundet, at ogsaa den fastsiddende fauna i vore fjorde for 



1) Meget instruktivt er det, at mens temioeraturen i Atlanterhavsvandet 

 ud for Finmarken i vinter var 5^ i overfladen (se fig. 34), fandt kand. Nordgaard 

 i Ofotenfjorden helt ned til 100 meter 2". Dette kolde vand maa skrive sig 

 fra elvene og landkulden. 



