198 



bredte vindyrkningen sig fra Sicilien og de sydligere dele af halvøen 

 til dennes nordlige del. I de første aarhiindreder efter dens indførelse 

 til Italien var vinen, som det synes, endnu meget sjelden og meget 

 kostbar, tlii Romulus paabød at bruge melk istedetfor vin som drik- 

 oifer til gnderne. 



I almindelighed anvendte romerne stor flid og omhyggelighed paa 

 at dyrke og forædle vinstokken, og hvert aar blev der til ære for Bacchus, 

 vinstokkens beskytter, feiret bacchanaler. Vinen spilte ogsaa en 

 stor rolle ellers ved romernes religionskultus og gjaldt for at være 

 sund og helbredende. 



Tilberedelsen af vinen var omtrent den samme som nu. Druerne 

 indsamledes og stampedes i kar og pressedes i vinperser. Derpaa siltes 

 den op i store lerkar, hvor saften gjærede. Ved tilsætning af cypres- 

 naale, knuste myrtebær, bitre mandler, honning og lignende gav man vinen 

 forskjellig smag, og foråt gjøre den holdbar blandede man den med 

 pulveriseret muslingskal, galæbler, aske ai vinstokken o. s. v. 



Vindyrkningen naaede i den romerske republiks senere tider en 

 saadan betydning og udstrækning, at Italiens korndyrkning mere og 

 mere trængtes tilbage til fordel for den. Med Romerrigets udbredelse 

 holdt ogsaa vinstokken sit indtog i mange europæiske lande, saaledes 

 i Spanien og fremforalt i Gallien, det nuværende Frankrige. Omegnen 

 af Marseille var vel det første sted, hvor i det nuværende Frankrige 

 vindyrkningen blev drevet i større maalestok. Takket være det gun- 

 stige klima udbredte den sig hurtig og kunde allerede i keisertidens 

 første aarhundrede konkurrere med Italiens. Gallien havde allerede 

 dengang sine særegne vinsorter. De nuværende burgundervme nød 

 allerede 2 menneskealdre efter Kristi fødsel stor berømmelse. 



Det var intet under, at man i Rom med skjæve øine saa paa 

 den blomstrende vindyrkning i provinserne, som man mente kunde 

 blive farlig for Italiens. Keiser Domitian, aar 92 e. Kr., var den 

 første, som befalede, at halvdelen af alle vinstokke udenfor Italien skulde 

 ødelægges. Ogsaa senere keisere søgte gjennem lovgivningen at lamme 

 vinavleu i provinserne, indtil endelig alle saadanne forholdsregler op- 

 hævedes af keiser Probus i aaret 282. 



De første tyske lande, hvor vindyrkningen begyndte, sjaies at 

 være Scwaben, Baden, det vestlige Rheingau og enkelte steder i 

 Moseldalen. Rudesheimervind^a^kningen begyndte i aaret 864 og 



