209 



udgjæret og temmelig rent og varigt produkt. Eu paa denne maade 

 fremstillet vin vil altid være en gangbar handelsvare og finder stedse 

 villige kjøbere. 



I modsætning til de hvide vine, hvis fremstilling netop er omtalt, 

 lader man ved rø dvin stil virkningen, naar druerne er knuste, hele mas- 

 sen med hylserue undergaa gjæi'ing. Heraf følger, at behandlings- 

 maaden maa blive væsentlig anderledes. En ulempe, som man her 

 har at kjæmpe med, er den, at hylserne under kulsyreudvikhngen 

 stiger op til vædskens overflade, og samler sig hgesom en tør hat 

 over vædsken, herved bliver naturligvis farvestoifet kun ufuldstændig 

 ekstraheret, og desuden vil hylserne let surne, især naar luften kom- 

 mer til, idet der indtræder eddikesyregjæring. Dette er grunden til, 

 at næsten alle rødvine, som har gjæret i aabne kar, indeholder bety- 

 dehge mængder eddikesyre og har en sterk tilbøielighed til at surne 

 endnu mere. Man maa derfor sørge for ved stadig omrøring at holde 

 hylserne nede i mosten. Det er her ikke stedet til at indgaa paa de 

 forskjellige gjærmethoder for rødvin, men det skal kun betones, at 

 rødvinstilvirkningen i mange af de største vinlande, som Frankrige og 

 Spauien aldeles ikke er mønstergyldig. Ogsaa under rø dvinsgj æringer 

 maa man passe paa at holde en ikke for lav temperatur i rummet, 

 hvor gjæringen foregaar. 



Straks efter den første gjæring maa rødvinen skilles fra hylserne. 

 Er den forløbet normalt ved en passende høi temperatur, saa vil den 

 unge rødvin i fadet snart gjære ud og siden ikke mere eller kun 

 meget svagt. 



Etterat nu vinen, saavel den hvide som den røde, er aftappet og 

 anbragt paa fade i lagerrummet, begynder den proces, som kaldes 

 vinens „ modning", og som kræver en vis aarrække. Denne proces er 

 væsentlig forskjellig fra gjæringen. Den beror alene paa virk- 

 ningen af luftens surstof paa vinen. Vinens modning, eller for- 

 vandlingen af ung vin til gammel vin, er altsaa intet andet end en 

 langsom oxy dationsproc es. De mængder surstof, som vinen kan 

 optage, er foi'holdsvis ret betydelige. Ifølge Pa ste ur vil en Hter, 

 som i nogle øieblikke udsættes for luftens virkning, optage flere kubik- 

 centimeter, der efter nogle timer forbinder sig keraisk med vinen. 



Under lagringen har surstoffet stadig anledning til at virke paa 

 vinen. Det trænger ind gjennem træets porer og navnlig sker det, 

 , Naturen" ■'■ "* 



