221 



en hel fod hos en sisik. Den blev en dag grebet af en tam skjære, 

 der boede i et nærliggende bur, kun skilt fra omgivelserne af en. 

 række spiler. Den blev grebet lige under skinnebenet i tarsen med 

 den folge, at denne blev brukket og hele partiet nedenfor afrevet. 



Den saaledes maltrakterede sisik døde imidlertid slet ikke af sit 

 saar. Kort tid efter merkede man, at der paa stumpen voksede ud 

 en pæreformet udvekst, og efter 6 eller 7 maaneder voksede der ud 

 2 klør og snart derpaa en hel fod. Alle disse nydannelser syntes 

 lidt efter lidt at have dannet sig i det indre af hin omtalte udvekst 

 og tilslut, da de var færdige, saa det ud som om de næsten plud- 

 selig kom tilsyne, idet den ydra væg revnede. 



Fuglen brugte ikke sin nye fod i de første par uger eller idet- 

 mindste meget sjeldent, men sidenefter betjente den sig stadig af den, 

 og den syntes at have ligesaa megen nytte af sit nye lem som af det 

 gamle. Sisiken var endnu ganske ung, da dette skede. 



., Bente scientifique" . 



Fiskenes farveskiftning under søvnen. I „American Journal 

 of Science" har Verrill nylig offentliggjort en interessant artikel om 

 fiskenes farve under søvnen. Som oftest bestaar foiandringen i en 

 forstærkelse af farverne. Merker, tegninger, furer etc. bliver tydeli- 

 gere, og forandringen er tillige af den natur, at den hjælper dyret til 

 at skjule sig og gjøre det mindre synligt om natten. Hos visse af 

 de iagttagne arter var farveforandringerne mere komplicerede, f. eks. 

 hos stenotomus chrysops. Naar den er vaagen og i aktivitet, er deu 

 sølvhvid med et irisereude skjær. Om natten er den mørkt bronce- 

 farvet med seks sorte tverbaand. Hvis man i et akvarium vækker 

 den om natten, mens den sover, f. eks. ved at tænde en gasflamme i 

 dens umiddelbare nærhed, forandrer farven sig øieblikkelig. Her er 

 det desuden tydelig, at farven beskytter den om natten, thi dyret 

 sover imellem alger, og de sorte baand blander sig med algernes 

 baandformede thallus, og den broncelignende farve ligner meget den 

 mørke grøngule farve, der er fælles for saa mange alger. 



Hos monacanthus er farven om natten ogsaa meget forskjelHg 

 fra dagfarven: i vaagen tilstand er dyret brunt og mørkegrønt; naar 

 det sover, antager det en mørkegraa farvetone, som ligeledes beskytter 

 det imellem klipper og søgræs. Hos blæksprutterne er ogsaa ifølge 

 Verrill den natlige farve dybere, og man kan i almindelighed sige, at 

 dyret under søvnen er vanskeligere at skjelne, med de klipper som 

 underlag, som den besøger for at sove, end i vaagen tilstand. Dette 

 er selvfølgelig meget nyttigt for dyret, som vilde være altfor tydeligt 

 med sine mange farvede flekker, og det vilde under søvnen blive et 

 let bytte for hvilkensomhelst røver. .,Revue scientifique''. 



Strudsens egteskabelige liv. I ,,Zoologisf' for mars fortæller 

 Schreiner en hel del herom. Strudsens egteskabehge sæder er i 

 virkeligheden meget bedre end man kunde tro. Handyret er i grunden 

 af temperament monogamt, og naar det leilighedsvis bliver polygamt. 



