252 



i sin almindelighed maatte søges i udladninger af den atmosfæriske 

 elektricitet, saa maatte det ogsaa være muligt paa kunstig vis at frem- 

 bringe permanent magnetisme i stenstykker ved at lede tilstrækkelige 

 sterke elektriske udladninger henover overfladen. 



P c k e 1 s udførte sine forsøg sammen med M. T o e p 1 e r. De 

 anvendte en Toeplersk influenzmaskine med 40 skiver. Mellem polerne 

 paa en saadan maskine anbragtes stenstykkerne saaledes, at udladnings- 

 funkerne sprang tæt forbi overfladen eller løb omkring fremspringende 

 kanter. Den samlede elektricitetsmængde, der anvendtes under et 

 forsøg, var naturligvis minimal i forhold til de mængder, der udlader 

 sig i et kraftigt lyn. Pockels mente imidlertid, at det her mindre 

 kom an paa den samlede elektricitetsmængde end paa den opnaaede 

 maksimale strømstyrke, der ligeoverfor strømst3'rken ved et lyn slet 

 ikke er saa forsvindende. 



Trods de ringe elektricitetsmængder og strømstyrker blev sten- 

 stykket merkbart magnetisk, og heraf kan man da drage den slutning, 

 at et lyn, naar det forgrener sig paa overfladen af en klippe, i endmi 

 meget høiere grad maa kunne frembringe magnetiske virkninger i 

 stenen. 



De haandstykker, som undersøgtes, stammede fra fjorten forskjel 

 lige findesteder. 



Deres magnetiske tilstand blev baade før og efter forsøget om- 

 liyggelig nndersøgt, idet et kompas med en 4 cm. laug naal be- 

 vægedes forbi dem; som „svagt" magnetiske betegnedes da de 

 stykker, der frembragte en afbøining af naalen paa nogle faa grader; 

 som „sterkt" magnetisk betegnedes de, naar udslaget var 10 — 12 

 grader, og endelig „meget sterkt", naar udslaget naaede henimod 90 

 grader. 



De bergarter, hvoraf haandstykkerne bestod, var næsten alle de, 

 som man hidtil havde fundet som bestanddele i magnetiske stene. 

 De blev næsten alle mere eller mindre sterkt magnetiske under paa- 

 virkning af de elektriske udladninger. Pockels sammenfattede da 

 resultaterne af sine undersøgelser i følgende sats: ,,Alle bergarter, der i 

 naturen viser sig magnetiske, kan ogsaa blive det paa kunstig vis under 

 paavirkning af elektriske udladninger. Herved er det med en 

 til v i s h e d g r æ n s e n d e s a n d s y n 1 i g h e d bevist, a t a a r- 

 sagen til den naturlige sten magnetisme maa søges 

 i den atmosfæriske elektricitet." 



