268 



lingen af og omgangen med de syge, samt forbedrede hj-gieniske kaar 

 i de af sygdommen angrebne distrikter er aarsagen til denne glædelige 

 aftagen i sygdommen. Og jeg tør tilføie : Havde renligheden været 

 større og mere gjennemført paa landsbygden, saa skulde vi antagelig 

 have seet en endnu hurtigere tilbagegang. 



Vi har en del akute smitsomme febersygdomme, hvis udbredelse 

 ogsaa kan, inden visse grænser, forebygges ved gjennemført renlighed. 

 Jeg nævner difteri eller som den i daglig tale ofte endnu benævnes 

 trondhjemsk, halsesyge og nervefeber. Vi kjender nu meget vel begge 

 disse sygdommes smittestof. Hvad difteri angaar, saa er dens bacil 

 l^nyttet til de sygelige stoifer, som findes i patientens hals ; bacillen er 

 meget seiglivet og til dens udryddelse kræves kraftige bakteriedræ- 

 bende midler; men iagttager man streng renlighed, vasker den, som 

 har omgang med den syge stadig sit ansigt og hænder og de klæder, 

 som benyttes under samværet med den syge, saa kan ogsaa her megen 

 ulykke forebygges. At den syges opspyt altid ogsaa ved denne sygdom 

 maa samles i et eget dertil bestemt kar, siger sig selv. Og hvad 

 nervefeber angaar, saa ved vi, at smittestoffet findes i de syges ud- 

 tømmelser. Altsaa ogsaa her ved denne sygdom først og fremst 

 uskadeliggjørelse af disse udtømmelser ved dertil egnede midler, og 

 dernæst den samme renlighed med alt, hvad der har kommet i berø- 

 relse med den syge. Det er Vask og atter vask, ærede tilhørere. 



I synes kanske, at jeg har talt nok om vask og renlighed nu. Jeg 

 skal ogsaa snart være færdig. Jeg har nævnt for eder nogle af de 

 farligste sygdomme, som forekommer blaudt os, og jeg har forsøgt at 

 vise, at renlighed kan ialfald i meget høi grad forebygge disse syg- 

 dommes opstaaen og udbredelse. Jeg kunde nævne flere sygdomme, 

 men det vilde kun blive gjentagelser. 



Nu vil I kanske sige: ja, naar sygdommen er der, saa skal vi 

 nok vaske og skure rigtig grundig, naar det kan hjælpe. Men jeg 

 vil sige: vask, før sygdommen er der, foråt den ikke skal komme. 

 Jeg mener, i modsætning til, hvad Eilert Sundt udtalte, at et par 

 ganges daglig vask af ansigt og hænder, det skader ikke; tvertimod 

 det har den allerstørste betydning. Og kunde man faa i stadigt brug 

 den gamle løx'dagsvask af hele kroppen, saa var dermed ogsaa bare 

 vundet. At I derved vilde i mange tilfælde beskj^ttes mod sygdom, 

 derom tvivler jeg ikke. Men I vil ogsaa skaffe eder selv en nydelse 

 og et velvære, som er af stort værd. 



