269 



Det viser sig stadig, at moderniserende forandringer udbredes fra 

 byerne til de omliggende landdistrikter. Og har dette været tilfælde 

 i tidligere dage, saa er det endnu mere tilfældet nuomstunder. Vi ved, 

 hvilken livlig samfærdsel der linder sted mellem by og land. Men det 

 er ikke bare gode ting, som landsfolket henter sig under sine besøg 

 i byerne. Det er ingen tvivl underkastet, at man mere end engang 

 drager hjem med sig sygdomsbringende smittestof. Her er atter 

 en ny grund til at iagttage den største agtpaagivenhed baade 

 med hensyn til sine legemer og sine klæder, naar man kommer hjem 

 fra et bybesøg. En nøiagtig renselse skulde jeg ved saadanne anled- 

 ninger anse som baade heldig og paakrævet. 



Her kunde være meget mei-e at sige om disse ting. Men jeg 

 har maattet fatte mig i korthed. Før jeg slutter, maa jeg endnu berøre 

 renlighedens sædelige betj^dning. For mig personlig er denne side af 

 sagen af den allerstørste vigtighed. Der er et gammelt ord, som 

 siger: En sund sjæl i et sundt legeme. Jeg skulde være tilbøielig 

 til at Lidvide dette ord og føie til: En ren sjæl i et rent legeme. 



Det er en smuk skik, naar landsfolket vasker sit hus og sig selv 

 og ifører sig rene klæder til helg og særlig til kirkegang. Men burde 

 vi ikke hver dag holde helg ogsaa i den forstand, at vi baade morgen 

 og aften renser vore legemer for alt smuds. Skulde vi ikke agte 

 vore legemer saa høit, at vi befriede dem fra al urenhed ved hver 

 ny dags begyndelse, ligesom vi g"erne vil gaa med rene hjerter 

 og rene sind til hver ny dags gjerning. Og kanske den stadig 

 tilbagevendende legemlige morgenrenselse kunde minde os om den end 

 mere nødvendige sindets renselse, som burde indvie hver dags gjerning. 

 Jeg vil slutte med det ønske, at det norske folk maa gaa fremad 

 sikkert og fast baade i aandelig og legemlig renlighed. 



Tilpasninger hos havdyr. ) 



Den populære litteratur har efter D a r w i n s tid sørget for i vide 

 kredse at udbrede kundskaben om tillempninger efter omgivelserne hos 



^) Af dr. Franz Doflein i „Proinetheus". 



