274 



vel indbefatte i denne definition. Ligesom andre fænomener i den 

 organiske verden bærer ogsaa dette præget af at være opstaaet lidt 

 efter lidt og er derfor vanskeligt at tvinge iud i en definitions trange 

 ramme. Det bekjendteste eksempel paa symbiose har man fra plante- 

 riget: I laverne ser vi dannelser, opstaaede ved symbiotisk samvirken 

 mellem alger og sop, dannelser, der fuldstændig ser ud som ensartede 

 organismer. I dja-everdenen er det sjelden, man paatræffer saa- 

 danne ekstreme tilfælde; men de eksempler paa symbiose, som havets 

 dj^reverden frembyder, har en særegen interesse netop derved, at de 

 paa det skjønneste illustrerer den successive udvikling af dette merke- 

 lige vekselforhold. 



I det foregaaende har vi allerede lært at kjende nogle tilfælde, 

 der viste os sneglehus og krebseskjold bedækkede med organismer, 

 hvoraf verten vistnok ingen nytte havde, men heller ingen nævneværdig 

 skade, men hvor gjæsterne derimod havde en ikke ubetydelig fordel. 

 I sin nye stilling kunde de nemlig trods sin fastsiddende levevis med 

 verten deltage i dennes vandringer, og herved fik den et betydeligt 

 fortrin for sine fastboende artsbrødre i kampen for tilværelsen. Paa 

 lignende maade kande en eller anden dj^reart betydelig forbedre sine 

 livsvilkaar ved at sætte sig fast i mundregionen, aandehulen, eller en 

 anden gunstig plads paa et andet dyr, uden at foraarsage dette skade. 



Idet nu en dyreart tilpasser sig for et saadant liv, antager den 

 en levevis, som vi pleier at betegne med „rumparasitisme". Saavel 

 dyre- som planteriget frembyder talrige eksemjoler paa dette harmløse, 

 snyltende levesæt. Krebse, orme og infusorier, som bebor aandehulen 

 hos større dyr, især søpunge og bløddyr, skader sin vert kun ved at 

 tilvende sig smaa smuler af den med våndet indsprøitede næring. 



Rumparasitismen kan nu udvikle sig paa to maader; enten lærer 

 gjæsten at udn3^tte sin vert ensidig, saaat der opstaar egte parasitisme, 

 eller begge dyreformer sammenpasser sig til gjensidig nytte: der op- 

 staar symbiose. 



' De enkleste eksempler paa symbiose hos havd3'r finder vi i sam- 



livet mellem svampe, radiolarier, eller foraminiferer med planteorganis- 

 mer, grønne eller gule encellede alger. Isærdeleshed har radiolariernes 

 zooxantheller (gule algeceller) forlængst henledet forskernes opmerk- 

 somhed paa sig. I alle disse tilfælde leverer den dyriske organisme 

 plantecellen vand med mineralske bestanddele, isærdeleshed kulsyre. 



