275 



hvorfor dyret til gjengjæld af planten faar surstof. Vi finder altsaa 

 her fysiologisk aldeles de samme forhold som hos laverne. 



Den berømte zoolog S e m p e r meddeler et eksempel, der endnu 

 mere minder om lavernes livsvilkaar. En svampeart (spongia corti- 

 Iciginea) vokser nemlig paa det intimeste sammen med en rødalge 

 (floridee), idet denne indborer sig i svampsubstantsen. Her kan man 

 ikke være i tvivl om, at der foreligger nøiagtig det samme veksel- 

 forhold, som mellem sop og alge hos laverne. Paa konsei^verede 

 eksemplarer er det endog umiiligt at afgjøre, hvilken af de to kame- 

 rater har været den væsentligste faktor for vekstforholdene hos den 

 -opstaaede skabning. 



Det vilde føre for vidt, om vi vilde behandle symbiosen ved 

 eksempler fra samtlige dyregrupper i havet. Det maa her være til- 

 strækkeligt nøiere at forfølge de mest paafaldende afændringer, som 

 symbiosen har frembragt hos nogle faa grupper. Særdeles lærerigt er 

 det at studere de forhold, som fremkommer ved samlivet mellem 

 cnidarier (nesledyr) og andre d}^'. 



Et meget paafaldende eksempel herpaa blev allerede for lang tid 

 siden beskrevet af S t e e n s t r u p. Det angaar samlivet mellem en 

 snegl (rhkochilus antipathuni) og en hornkoral (antipathes). Den 

 unge snegl sætter sig fasL paa en koralstok, og nu vokser koral 

 og sneglehus sammen paa en ganske merkelig maade; sneglehuset 

 forandrer sin form fuldstændig, saa at det synes at tilhøre en ganske 

 anden art. Det er ikke godt at paavise, hvilken nytte begge orga- 

 nismer har af hinandens selskab, da vi ikke kjender nøiere til deres 

 livsbetingelser. 



Men desto nøiere kjender man forholdet mellem adamsia palliata 

 og pagmns hernhardus', mange af de ærede læsere kjender visselig 

 allerede dette gamle, bekjendte eksempel paa symbiose, og mange har 

 vel allerede i saltvandsakvarier seet de smukt farvede søanemoner 

 tronende paa sneglehus, beboet af eremitkrebs. Alligevel tror jeg 

 nøiere at kunne gaa ind paa de høist eiendommelige beskyttelsestil- 

 pasninger, som er saa udbredt blandt eremitkrebs ene. Paa dette sted 

 vil jeg ogsaa anføre nogle tilfælde, som ogsaa kunde været omtalt i 

 forrige afsnit under maskeringer. Vi vil begynde med de simpleste 

 forhold og lidt efter lidt skride frem til mere komplicerede. 



Eremitkrebsen hører til de tiføddede krebs, hvortil de almindehge 

 krabber og hummerne, samt flodkrebsen hører; det, som udmerker dem 



