280 



nemsigtige, Enkelthederne ved deres livsforhold er i de sidste aar 

 blevet saa bekjendte i vide kredse, at vi ikke behøver at indlade os 

 videre paa dem. 



Ligesom de store græsbevoksede flader og urskove paa fastlandet 

 har sin egen dyreverden med dens eiendommelige tillempninger, saa 

 har ogsaa de algebevoksede strækninger og tangskovene, der ofte 

 bedækker store arealer af havbiinden, ikke liden indflydelse paa de der 

 boende dyriske organismer. Men man har endnu ikke i denne hen- 

 seende foretaget nogen sj^stematisk bearbeidelse af disse dja-esamfund, 

 saaat vi herfra kun kan anføre nogle af de mest paafaldende tilpas- 

 ninger. 



Mange krebsearter har i farve, sjeldnere i form, meget godt til- 

 passet sig efter de brune tangbuske, mellem hvilke de lever, saaledes 

 f. eks. forskjellige rægearter (palaemon). Ganske særlig smukt passer 

 søhestene (hippocampus antiquorum) og sønaalene (syngnathus) til 

 det tætte løvverk af tang, mellem hvilket de ganske forsvinder. 

 Baade farve og form passer her ganske til tangskoven. 



Endnu videre drives tilpasningen hos en med søhesten nær be- 

 slegtet fisk, nemlig tangfisken (phyllopteryx), hvis legeme er ganske 

 bedækket med lange vedhæng, der skuffende efterligner tangen baade 

 i form og farve. Dette merkelige dyr lever ved Australiens kyster. 



De hidtil omtalte saakaldte sympathiske farvetilpasninger, har 

 stedse til maal at gjøre dyret ligt med omgivelserne. Meget vanske- 

 ligere er det imidlertid at give en tilfredsstillende forklaring paa de 

 grelle farver, der skarpt udhæver dyret fra omgivelserne. Saaledes 

 forbliver f. eks. den brogede dyreverden paa koralrevene endnu stedse 

 en stor gaade. 



Ofte vil vi jo saaledes som hos landdyrene kunne tyde de brogede 

 farver som gjenkjendelsesfarver. Denne skal have til formaal at 

 lette foreningen mellem kjønnene hos dyr, der lever i sværme. 

 Men noget sikkert herom ved vi ikke. Man har ogsaa formodet, at 

 de grelle farver hos visse dyr kan opfattes som advarselsfarver. Nogen 

 berettigelse kan ganske vist en saadan tydning have hos fiskene af 

 slegterne scorpaena og trachinus: thi begge disse prægtigt farvede 

 slegter udmerker sig ved meget ondartede giftbrodde. 



Saaledes ser vi ogsaa hos havdyr bekræftet den almindelige lov 

 om tilpasning til sikkerhed og forsvar, en lov som det sidste decen- 

 niums store naturforskere har afledet ved iagttagelse af landdyrene. 



1 



