335 



afholdenhed i egteskab under alle omstændigheder er synd, ogsaa 

 naar den ene egtefælle er spedalsk; en slig paastand hørte jeg af en 

 prest for en del aar siden, da jeg havde sagt til en knudet spedalsk 

 kone, at hun maatte sørge for, at hun ikke fik flere børn ; hun mente, 

 at hvis Vorherre havde besluttet, at hun ikke skulde faa flere børn, 

 saa var der intet iveien for, at hun delte seng med sin mand; da 

 jeg sagde, at vi ikke vidste, hvad Vorherre havde besluttet, men, at 

 han ganske sikkert ikke vilde beslutte sig til at lade hende faa børn, 

 hvis hun holdt sig fra manden, saa betragtede hun nok dette som 

 ugudeligt snak, og det samme lod det til, at presten ogsaa gjorde, da 

 jeg fortalte ham det. Jeg maa tilstaa, at jeg blev sint og skjældte 

 presten ud og sagde omtrent, at han burde jages fra sin stilling og 

 fra landet som den, der førte en fordærvelig lære. Og jeg indbilder 

 mig, at jeg har ret heri. Overfor en sygdom som spedalskheden maa 

 man særligt søge at beskytte den opvoksende slegt, og for et barn 

 med en knudet spedalsk mor er der de bedst mulige udsigter til selv 

 at blive spedalsk, og da mener jeg, at den spedalske kvinde bør 

 undgaa at blive mor trods alle theologiske meninger ; denne moral vil 

 jeg ialfald vedblive at præke. saalænge jeg har anledning dertil. 



Jeg har forsøgt at regne ud, naar vi vil være færdig med 

 spedalskheden her i landet og mener, at det vil være tiliældet om- 

 kring 1920. Aldeles sikker kan jo en slig regning ikke være, men 

 jeg tror neppe, den vil være meget feilagtig. Selvfølgelig kan 

 det hænde, at der da endnu vil leve enkelte spedalske igjen, thi 

 somme af dem bliver meget gamle, men disse vil da neppe smitte 

 andre og saaledes bidrage til at vedligeholde sygdommen. Jeg vil 

 vel neppe opleve dette og saaledes komme i den stilling, at bondens 

 ord til mig: „ka sku du leva taa daa" vil komme at faa betydning 

 for mig. 



Det er jo ganske rimeligt. at det her fremstillede resultat af vor 

 liamp mod spedalskheden overalt har vakt opmerksomhed; det er en 

 af de faa sager, i hvilke Norge indtager en fremtrædende plads blandt 

 nationerne, og vort land nød derfor ved leprakonferensen i Berlin i 

 oktober maaned den ære. at det enstemmig blev besluttet, at alle 

 lande, hvor spedalskheden forekom i arner, det vil sige, hvor der 

 fandtes udbredelse af sygdommen fra visse steder, skulde tåge de 

 samme forholdsregler som Norge, afpassede efter den forskjel, som 

 maatte findes i de sociale forhold i de forskiellige lande. I Rusland 



