339 



mange kemiske fabriker og hj^tteverker, og hvor man er tilbøielig til 

 at give disse skylden for al den skade, vegetationen lider. 



I omegnen af St. Helens, der ligger i Englands berømte Black 

 Country, udsendes der fra de forskjellige røgkilder omtrent IY2 millio- 

 ner centner sure gaser i lulten; af disse udgjør svovlsyrling, der ud- 

 vikles ved stenkuUets forbrænding, mere end halvdelen. Alle etablisse- 

 menter, der forbrænder store masser stenkul, er delagtige i paa denne 

 maade at forpeste luften og udvikle gasarter, som i det frie gjør 

 stor skade paa vegatationen, navnlig hvor der er meget af de øm- 

 findtlige naaletrær. 



Svovlsyrlingen ødelægger bladenes bladgrønt, oksyderer sig videre 

 til svovlsyre og bringer, som Stockhardts og v. Schrøders 

 interessante forsøg har vist, efter kort tids forløb trærnes naale eller 

 blade til at dø ud, selv om den kun tindes i luften i en mængde af 

 1 paa 10 — 20 000 volumdele, mens poteter, havre, kløver og græs 

 allerede skades ved en gehalt af 1 paa 60 000 volumdele. 



De faste bestanddele, soden, i røgen virker indirekte skadelig ved 

 at lægge sig i et stedse tykkere og tykkere lag paa gjenstandene. 

 I denne tilstand trækker den meget fugtighed til sig, hvilket videre 

 har til følge, at flygtige stoffer absorberes, og at svovlsyrlingen oksy- 

 deres til svovlsyre. 



Ganske særdeles skadelig virker stenkulsrøgen, naar den udvikler 

 sig i trange dalstrøg, hvor den kun langsomt kan fordele sig i luften, 

 .et tilfælde, hvor endog lokoraotivrøg kan blive skadelig. 



Røgskade optræder naturligvis ogsaa i byerne, hvor antallet af 

 stenkulsildsteder er enormt og stadig i tiltagende, og hvor ovenikjøbet 

 anvendelsen af ved til opvarmning forsvinder mere og mere.' 



En fuldstændig røgforbrænding, som navnlig for de enkelte ild- 

 steder i vore boliger neppe er mulig, vilde alligevel ikke ganske fjerne 

 de ulemper, som de gasformige forbrændingsprodukter foraarsager; 

 rsvovlsyrlingen vilde saaledes blive aldeles uberørt, og en fjernelse af 

 de skadelige gasarter ved absorbtion er kun tænkelig der, hvor driften 

 foregaar i det store ; for de enkelte husholdninger er det simpelthen 

 umuligt. 



Tidligere har man forfægtet den mening, at røggaserne ikke blot 

 ikke var skadelige, men at de tvertimod paa grund af sine desinfi- 

 cerende virkninger var lige til nyttige. Dette er afgjort urigtigt. 

 De udsætter menneskene for fare og virker ødelæggende paa plante- 



