342 



specielt naåi- gaserue er meget fortyndecle, Før i tiden forsøgte man 

 ved anlæg af høie skorstene at føre de skadelige gaser op i de øvre 

 luftlag, foråt de der kunde fordele sig. I nærheden af Glasgow blev 

 for mange aar siden saaledes opført en skorsten, der var 136 m. høi, 

 for at fjerne saltsyren, men resultatet var ikke godt, hverken i dette 

 eller lignende tilfælde. Smeltehytternes nærmeste omgivelse beskyttes 

 vistnok ved saadanne anlæg, men ødelæggelsen bliver blot bragt ud 

 over fjernere strækninger, saa at efter en række af aar navnlig de 

 strækninger, der ligger i de regnbringende vindes retning, lægges øde 

 i milevise afstande fra ulykkens egenthge ophav. 



Absorptionstaarne, der kan bygges lavere, har derimod vist sig 

 hensigtssvarende. Disse fyldes med koks eller chamottesten, nedover 

 hvilke der risler vand, mens den skadelige gasstrøm eller den med 

 skadelige gasarter fyldte luftstrøm ledes i modsat retning. 



En undersøgelse af saadanne taarnes nyttevirkning for svovlsyr- 

 ling under anvendelse af fortyndet kalkmelk som absorptionsmiddel 

 tilkjendegav, at 93.4 pct. absorberedes i taarnet. Ved en anvendelse 

 af stei'k kalkmelk kunde man ogsaa fjerne de sidste spor af svovl- 

 syrling. 



En ganske særegen interesse knytter der sig til bekjæmpelsen af 

 den ved sodafabrikationen efter Leblancs methode optrædende salt- 

 syre; at kondensere og saaledes uskadeliggjøre denne forekom fabri- 

 kanterne af økonomiske grunde ugjørligt, hvad der i England førte 

 til saadanne stridigheder, at parlamentet i aaret 1863 vedtog en egen 

 lov, der er bekjendt under navn af den Derbyske alkali-akt, og som 

 bestemte, at ingen fabrik maatte lade mere end 5 pct. undslippe i 

 luften af den producerede syre. 



Følgen af denne legislatoriske forholdsregel var gjennemgribende, 

 thi allerede ved slutningen af det første aar kunde der konstateres, at 

 kun 1.28 pct. og ved slutningen af det tredie aar kun 0.73 pct. af 

 saltsyren gik tabt. Derfor kunde man i aaret 1874 modificere denne 

 lov og bestemme, at en kubikmeter af de undvigende gasarter ikke 

 skulde indeholde mere end 0.454 gr. saltsyre, hvilket svarer til en 

 gehalt af 3 til 10 000 000 volumdele; men ogsaa denne fordring blev 

 saa godt lystret, at dette maksimum ikke blev naaet i de følgende aar. 



Hovedvanskeligheden ligger i alle disse tilfælde ikke i selve kon- 

 densationen, men i nyttiggjørelsen af eller i bortskaffelsen af de ved 

 kondensationen erholdte fortyndede syrer. Produktet er fordetmeste 



