356 



mineralkabinettet — - en stilling, der fordrer kemikeren og mineralogen 

 i samme person. I denne stilling oplaoldt han sig i aarene 1864 — 65 

 med offentligt stipendium i ndlandet. Af E, o s i n g liavde han faaet 

 en anbefaling til Dumas, ved hvis indflydelse han opnaaede den for 

 udlændinge vanskelige adgang til école normale i Paris, hvor han 

 kom til at arbeide under D e v i 1 1 e og desuden fik personlig veiled- 

 ning af Des C 1 i z e a u x, en af de første, der indførte de op- 

 tiske undersøgelsesmaader i krystallografien. Under disse anerkjendte 

 mestres opsyn fik Hiortdahl altsaa sin fuldendende uddannelse 

 som krystallografisk praktiker, og den mindre videnskabelige del af 

 tekniken erhvervede han sig ogsaa under sit Pariserophold, ved i læn- 

 gere tid at arbeide paa et optisk verksted, hvor han lærte at slibe og 

 præparere krystaller. Efter sin hjemkomst blev Hiortdahl i 1866 

 universitetsstipendiat, 1868 første amanuensis ved det komiske labora- 

 torium og i 1872 prof. i kemi og bestyrer af laboratoriets afdeling B. 

 Omtrent fra samme tid har han været lærer i kemi ved den militære 

 høiskole og formand for den farmaceutiske eksamenskommission. Poli- 

 tisk interesseret som han er, har Hiortdahl været med i Kristiania 

 kommunestyre fra 1883 til 1894, da byen blev erobret af venstre. 

 I 1885 og følgende aar (?) var han desuden høires valgmand for 

 Kristiania. 



Det bedste og mest originale arbeide har Hiortdahl som nævnt 

 nedlagt paa krystallografien s omraade. I sin første afhandling inden 

 denne branche, om homologe legemers krystalform, paaviste han, hvor- 

 ledes med stigende kulstofindhold de krystallografiske akser modificeres 

 i bestemte retninger — et fænomen han gav navnet partiel iso- 

 morfisme. Nogen tid senere blev det samme forhold udførligere 

 behandlet af Groth i hans lære ora morfotropien. Til videre belys- 

 ning af samme emne foretog professoren dernæst en omfattende 

 række imdersøgelser af forskjellige organiske substanser, især af 

 aminerne og de organiske baser, endvidere af tinallylernes krystalform 

 og af forskjellige uorganiske forbindelser. Det lj'kkedes ham ved 

 disse undersøgelser at paavise den samme morfotropi ogsaa for rent 

 uorganiske forbindelser — hvad han især har paavist i et arbeide om 

 Scheelitens morfotrope rækker. Hans meddelelser om disse arbeider 

 er forøvi^igt spredt i en række tidsskriftsartikler og afhandlinger. 



Det er prof. Hiortdahl, som har æren af først at have bestemt 

 krystalformen for det amerikanske borsyremineral colenianit. Dette 



