363 



faar man et sterkt brændevin, den ostindiske arrak. Nøddekjernen er 

 meget nærende, den spises baade raa og tilberedt. De unge knop- 

 skud i toppen giver en velsmagende palmekaal ; skjærer man liul paa 

 disse unge knopskud, flyder der ud en saft, som efter gjæring leverer 

 den saakaldte toddy, en meget behagelig palmevin af en frisk sniag; 

 men da denne vin efter 5 dages forløb bliver sur, pleier man, før den 

 sure gjæring indtræder, at destillere saften og faar da en sterk arrak, 

 som baade drikkes af de indfødte, og som ogsaa udføres. Toddy- 

 tapperne paa Ceylon danner en egen kaste for sig; for at faa fat i 

 saften maa de op i kronen. Hvis man koger den friske salt ind, faar 

 man en sirup eller et palmesukker, „jaggerie" ; det er runde, brune 

 kager, som er tørret i liytternes røg. De palmer, livoraf man har 

 tappet vin, bærer siden ingen frugter. De friske blade sættes under 

 festligheder op over husdørene ; det er tegn paa venskab og glæde ; 

 den mindste gave ledsages altid af et palmeblad. De friske blade 

 bruges endvidere til at dække hytterne med, til solskjerme, til flet- 

 verk, kurve og tepper og til føde for elefanterne. De tørrede blade 

 bruges til at skrive paa, til forhæng og til klæder; sammenrullede 

 bruges de til fakler. Bladtrevlerne bruges til traade, tougverk og 

 fiskesnører. Det trevlenet, som sidder ved grunden af bladstilken, 

 tåges af i store flak og bruges til sigtedug, naar man udvinder og 

 renser nøddeoljen og toddyen. Af dette trevlestof laves ogsaa klæder, 

 som Især bruges af fiskerne, da det godt taaler vand. Det kan ogsaa 

 bruges paa samme maade som frugternes trevlede kjød og gaar i han- 

 delen imder navn af r o y a eller c o i r. De modne frugter spaltes 

 i skal og kjerne. Skallet bæres ud i solen for at tørres og kjernene 

 bringes til oljepressen eller til tørreapparaterne. Mellem frugtens 

 faste overhud og stenen, som omgiver den oljerige kjerne, ligger et 

 tykt lag af trevlestof, der baade i Europa og i Nordamerika er en 

 Vigtig handelsvare. Man skiller trevlerne fra den ydre hud ved at 

 lade frugtkjødet ligge i vand i længere tid, hvorefter det bliver vasket, 

 banket og tørret i solen; derved løsner trevlerne fra hinanden. Dette 

 trevlestof gaar ogsaa under navn af coir. De raa kokostrevler er 

 15 — 30 cm. lange, tynde i enderne og tykkere paa midten, meget 

 faste og sterke, og meget modstandsdygtige i vand; de flyder let paa 

 vand, selv i form af tykke taug. Trevlerne er brunrøde af farve og 

 bestaar fortiånsvis af bastceller. Man bruger dem til garn, tepper, 



