369 



I II 



Surstof 21.6 6.8 



Kulsyre 40.3 48.0 



Kvælstof 1.8 1.8 



Hundeblod, der let kan erholdes i større mængder, giver lignende 

 resultater : 



I II 



Surstof 21—25 6.6—14.5 



Kulsyre 40—53 46.0—59.0 



Kvælstof ca. 2 ca. 2.0 



Af disse tal ser man, at det gasformige forbrændingsprodukt, kul- 

 syren, ikke fuldstændig nndviger i lungerne; ifølge de anstillede be- 

 regninger er endvidere blodet aldrig fuldstændig mættet med gas. 

 Dette er let forklarligt, naar man tager i betragtning blodets raske 

 bevægelse gjennem bingei'ne; kulsyren tjener som pirremiddel for de 

 nerver, der regulerer aandedrættet, saaat en eventuel overmætning af 

 blodet med kulsyre let bliver afhjulpet. Ligesaa ser vi, at det blod, 

 som har gjort sit arbeide i de forskjellige legemets væv, aldrig er 

 fuldstændig frit for surstof. Herved forhindres pludselige forstyrrelser 

 i den normale organisme ved fuldstændig surstofmangel. Hertil kommer, 

 at hvert blodlegeme hos mennesket drives omtrent 2 — 4 gange i hvert 

 minut gjennem lungerne, hvis samlede overflade er omtrent 2 000 

 kvadratfod. Først naar atmosfærens tryk er sunket ned til omtrent 

 halvparten af det normale, formaar ikke hæmoglobinet mere at fast- 

 holde den nødvendige snrstofmængde ; da begynder kvælningen. Dette 

 tryk naaes, naar man kommer op i høider af ca. 6 000 meter over 

 havet. Man antager, at imder normale forhold er forskjellen i surstof- 

 gehalt mellem det blod, som kommer fra lungerne og det, som strøm- 

 mer ind, 7 volumprocent ; hos individer, der er kvalte, finder man 

 intet surstof i blodet, derimod en stor mængde kulsyre (henimod 70 

 volumprocent). 



Lavoisier har i aaret 1870 eftervist, at den kemiske proces, 

 der foi-egaar under aandedrættet, er en oksydationsproces ; men han 

 var af den mening, at det indaandede surstof tjente til at forbrænde 

 en kulstofholdig substans i blodet. Man talte derfor om en dekar- 

 bonisering af blodet og ansaa derfor langerne som det egentlige arne- 

 sted for den dyriske varme. 



..Naturen" 24 



