378 



middagen til 8 om morgenen. Hunnen tilbringer dog natten ved redet. 

 Naar de gamle ruger, har man ofte vanskelighed for at se redet. 

 Hals og hale holdes nemlig udstrakte og hunnens fjær smelter om 

 dagen fuldstændig sammen med farven paa jordbunden, hvorover de 

 er udbredte. Paa afstand, ja selv paa nært hold, tror man, at man 

 har en jord- eller stenhaug eller ogsaa en myretue for sig. Selv en 

 af vogterne kan midt paa dagen gaa lige paa en rugende hun uden 

 at blive den var. Hannen er ved sine farver lige saa godt beskyttet 

 i aften- og nattetimerne, i hvilke den ruger. 



Under rugetiden blir redet udbedret med en slags vold, som dan- 

 nes ved, at fuglen, mens den ligger og ruger, strækker halsen frem, 

 opsamler med næbbet alle de stene, som er i nærheden og stapler 

 dem sammen med sand tæt op omkring redet. Da redet lidt efter 

 lidt udfyldes, er denne vold af stor nytte, thi den hindrer regn- 

 vandet fra at trænge ind i redet og eggene fra at rulle ud af det. 

 Da dette dog af og til sker med nogle eg, er den historie kommen ud, 

 at strudsen ikke vil ruge et eller to af de lagte eg, foråt kunne bruge 

 dem til foder for ungerne, naar de kommer ud. Det modsatte er dog 

 tilfældet, ethvert eg, der er bleven beskadiget og har faaet en sprække,. 

 blir straks med skallet slugt af de gamle. Ligesaa usand er historien 

 om, at hannen pikker hul paa egget for ungen, for straks efter at 

 sluge skallet. Det faktiske er imidlertid, at ungerne, som almindeligt, 

 selv arbeider sig ud af egget uden nogen hjælp udenfra. Hvad man 

 derimod oftere har iagttaget, er, at det er meget vigtigt, at ungerne 

 kommer ud samtidig. Varer det forlænge med nogle unger, fordi 

 f. eks. enkelte eg er lagte, efterat fuglen er begyndt at ruge de audre^ 

 kan man med rette frygte for, at disse unger aldi^ig vil faa se dagens 

 lys, thi 3 — 4 dage, efterat den første unge er kommen frem, ophører 

 hunnen med at ruge og forlader redet. I ethvert rede er der altid 

 to til fem eller seks eg, som gaar tilgrunde, fordi de har faaet for 

 liden rugning. 



Naar tiden nærmer sig, da ungerne skal komme ud, blir forældrene 

 urolige. Man hører da ungerne pibe inde i egget og pikke med 

 næbbet mod skallet. I de første 24 timer er ungerne meget hjælpe- 

 løse, de har opsvulmet hoved og fødder og kan ikke staa. Den første 

 dag spiser de ikke noget, men snart lærer de at bruge benene og 

 spadsere omkring, ledsaget af den ene af forældrene eller begge. 



