A «MACSKAMEZŐ» TIPUSÚ VAS-MANGÁNBRCEK ELTERJEDÉSE ERDÉLYBEN. 23 



egymástól oly nagy távolságra fekvő előfordulásukban azonos marad s különb- 

 ség csak azoknak egymásközti arányában, szemnagyságukban s bizonyára 

 vegyi összetételükben is mutatkozik. Az egyes ásványokat illetőleg eddig csak 

 a macskamezői ásványok vegyi összetétele ismeretes s ezek John C. vizsgálatai 

 alapján m a n g á n-v askarbonatok részben pedig v a s-m angánszili- 

 kátok, mint mangán-vas augit (Mn = 39—4^0%, Fe=10— 20%, 

 SiO^= 10— 13%) vasmangan oliv in (Fe—33, Mn=í8% SiO^ = 

 30%), vasmangan agyag földgránát (Mn^^O, Fe=í% Al^Os = 

 18-8, S'iOg = 35-8%), vasmangán amfiból (Fe = ^í% Mn=8, CaO+ 

 MgO ■= 11-6, .S'iOg = 4.9%) ós mangántartalmú m a g n e t i t. - Továbbá ásvá- 

 nyai még a kvarc, vaskovand s végül a minden csiszolatban köpcös 

 egyénekben feltűnő apatit, mely utóbbi az ércek értékesítését rendkívül 

 hátráltató magas foszfortartalmát eredményezi. Megjegyzem, hogy a vas- 

 mangán olivin a többi előfordulásokban csak elvétve észlelhető. 



Az eddigi bányászat tárgyát mindeddig nem az eredeti telepanyag, ha- 

 nem annak oxidációja és cementációja által létrejött vaskalap képezte. Az 

 oxidációs öv főérce a pszilomelán és a limonit, előfordul azonkívül 

 manganit, wad és piroluzit, utóbbi még mindig oly mennyiségben, 

 hogy különválasztva mint sokkalta értékesebb manganszuperoxidos 

 érc értékesíthető. Valamely előfordulás értéke tehát az eredeti telep összetételén 

 és méretein kívül első sorban azoktól a paleomorfológiai tényezőktől függ, 

 melyek mélyebb vagy sekélyebb oxidációs öv kifejlődését eredményezték, illetve 

 az oxidációs termékeket az eróziótól megvédték. 



Az eredeti telepanyagból csak annak tisztábban karbonátos rétegei jöhet- 

 nek számításba. 



III. Az előfordulások részletes leírása. 



1. Máramarosi Havasok. 



Az egész hegység mangánelőfordulásaira vonatkozó gyér adatokat Papp 

 Károly dr. állította össze, ^ részletesebb leírás hiányában azonban egyelőre 

 még nyilt kérdés marad, mennyiben sorolhatók mind a «Macskamező» típus- 

 hoz. Már Walter Brúnó is felemlíti, hogy Kabolapoj ánától nem messze 

 a jakobeny-iekhez egészen analogus mangánvasérc előfordulások észlelhetők^ s 

 nekem is alkalmam nyilt, a tipus előfordulását Havasmező környékén két 

 helyen megállapítanom. A felhagyott régi kutatások értékesítésével az 1917. év 

 folyamán Wiegner Gusztáv budapesti lakos kísérletezett eredmény nélkül. 



Az első kutatási csoport Orosz fő (Euszkirwa) község északi vége felett 

 a Kirwa-patakba mindkét oldalról beömlő mellékárkok torkolata körül fekszik, 



^ Papp Károly dr : A magyar birodalom vasérc- és kőszénkészlete. 

 Budapest 1915, a 281 — 300. oldalakon a 78. ábrabeli térképpel. 



^ B. Walter: Die Erzlagerstátten der südlichen Biikowina. Jahrbuch der 

 k. k. Geol. Reichsanstalt. 1876. p. 314. 



