A «MACSKAMEZŐ» TÍPUSÚ VAS-MANGÁNÉRCEK ELTERJEDÉSE ERDÉLYBEN. 25 



bányagondüok által gyűjtött próbák 6í^, 10-15, 16*3, 28*7, 31-35 és 32*9% 

 fómmangánt tartalmaztak. 



Az előző gyér adatok alapján s részletesebb kutatások hijján talán még 

 időelőtti a máramarosi vasmangán vonulatról végleges ítéletet alkotnunk, leg- 

 feljebb annyi mondható, hogy a jelenlegi feltárások nevezetesebb bányászatra 

 nem jogosítanak fel. Kétségtelen ugyanis, hogy külszínileg az ismert kibúvások 

 az egész vonulat legszegényebb tagjai, minek főoka abban keresendő, hogy a 

 délibb előfordulásokban túlsúlyba jutó karbonát és szilikátrétegek itt aláren- 

 delt szerepet játszanak és az összetételt a rendkívül jellemző sötét kvarcit 

 uralja. 



2. Radnai Havasok. 



A mangánércelöfordulásokban rendkívül gazdag Bukovinai Havasok köz- 

 vetlen szomszédságában, a Eadnai Hav asok-ban a tipus előfordulását az 



1908 év nyarán végzett felvételem alkalmával megállapíthattam, mint arról 

 felvételi jelentésemben röviden meg is emlékeztem.^ 



Mindkét észlelt kibúvás azÚjradnaésJakobeny öv 16, rovat 

 XXXII jelű lapon megtalálható. Az első kibúvás K o s n a községtől É-ra a 

 bukovinai határ mentén É-ra lefolyó V. T e a c a két nagyobb kezdő ága közti 

 gerincen fekszik, mely gerinc a Pojána Iconi-in (1456mkótaaz 1:25000 

 térképen) éri el a főgerincet. A gerincen felvezető jó ösvény mellett 1235 m 

 magasságban régi kutatások nyomai látszanak. A gyenge feltárás alsó részéből 

 ll^^felé dűlő sötét kvarcitot jegyeztem fel, a felső részéből való próbadarab 

 karbonátos, el nem mállott részét pedig Budai Ernő fémkohászmérnök barátom az 



1909 évben a következő eredménnyel elemezte meg: Fe= 18-46, Mn= 11-75, 

 CaO^ 6-07, MgO = l-ÍS, CO, -= 26-83, ^1/203 = 0-57, 740 = 0-01 és oldhat- 

 lan f.S'i02) = 17-49. 



A másik kibúvás Új r adná tói K-re, a V. Marii alsó szakaszában 

 található. A térkép «Klause» jelölésén alul fekvő hídtól Ny ra levő első nagyobb 

 mellékárok torkolati részének baloldalán, 45 m-rel az út felett fillites kőzetben 

 egy 2-57 vastag, 10^ felé 26° alatt dűlő mangánérces kérgekkel fedett erősen 

 karbonátos réteg észlelhető. 



3. Bukovinai havasok. 



A bukovinai havasok számos és jelentékeny vas- mangán előfordulását 

 Walter Brúnó kitűnő részletes leírása révén- az irodalomban is már régóta 

 ismerjük. Walter az előfordulás keletkezését, a főbb vonásokban már he- 

 lyesen ítélte meg (1. c. p. 314). Ujabbi pompás leírásukat Mogilnicki Eomán- 



1 RozLozsNiK Pál : Az Ujradna, Nagyilva és Kosna községek között el- 

 terülő hegyvidék földtani viszonyai. A m. kir. Földtani Intézet Évijelentése 

 1908-ról, p. 119. 



^ B. Walter ; Die Erzlagerstátten der südlichen Bukowiua. Jahrbuch der 

 k. k. Geol. Reichsanstalt XXVI. 1876. p. 345. 



