26 EOZLOZSNIK PÁL 



nak köszönjük.^ Mogilnicki nézetei ugyan részben, nevezetesen a telepanyag 

 földtani köreit illetőleg lényegesen eltérnek a geológusok és általam is kép- 

 viselt felfogástól, amennyiben bizonyos metamorf konglomerátumoknak a 

 verrucánóval való azonosítása révén az érctelepek leülepedési korát a triászba 

 helyezi s párhuzamosítja őket a triászban másutt észlelhető mangántartalmú 

 radiolaritokkal. Ezekre a korviszonyokra még későbben visszatérek. 



A. jakobényi előfordulások úgy az érc mennyiségét, mint minőségét 

 illetőleg az egész vas-mangánvonulatnak kétségtelenül legbecsesebb részletét 

 alkotják. Hosszabb időn keresztül lízött rendszeres bányászat által az érc elő- 

 fordulási körülményei is legjobban ismeretesek. A következő adatok legfonto- 

 sabb bányájára az A r s i c a-bányára vonatkoznak. Mellékkőzete sötét kvarcit, 

 mely Mogilnicki szerint a csillámpalában egyes hosszúra nyújtott teleplencsé- 

 ket alkot. Az egyes lencsés teleptesteken belül az érc elosztása nagyon szabály- 

 talan s külső határvonalaitól teljesen független ; a kvarcit rétegei a legkülön- 

 bözőbb irányokba gyűrve találhatók, anélkül, hogy külső határai azáltal 

 befolyásoltatnának.^ Az Anna-Eosa teleprészben az érctartalom Mogilnicki 

 szerint 120 m hosszban és átlag 30 m vastagságban észlelhető, a középső 

 arsicai teleprészben hossza 350 m s vastagsága 60 m stb. 



Az Arsica-bánya magas százalékú érceit kétségtelenül elsősorban ked- 

 vező települési viszonyainak köszönheti. A lencsés testek párhuzamosan 

 települnek a felületi térszínnel s nem mély fekvésüknél fogva 

 túlnyomó részük teljesen átalakulhatott oxyd-hidrátokká úgy, hogy csak a 

 lencsék belsejében még érintetlenül maradt kisebb kiterjedésű rhodoait-man- 

 gánpát magok tanúskodnak az eredeti telepanyagról (lásd Mogilnicki haránt- 

 és hosszmetszetét a III, táblán 15. és 16-dik ábra). 



Ezen kedvező viszonyok dacára is a jakobényi bányaüzem az orosz 

 verseny folytán csak nehezen tudott boldogulni. A háború alatt a volt mo- 

 narchia legfontosabb mangánbányája lett. A forszírozott termelés folytán az 

 ércek minősége kissé alászállt s pl. 1917 év végén a következő átlagos össze- 

 tételt mutatta: MnO^ = AA-% MnO = Al, Fe^Og = 25-7, PbO = 0-88, CuO =^ 

 006, ^1/203 = 3-6, CaO = 0-1 és SiO^=li-'Q% (üzemi elemzés). A nyerster- 

 mény i¥n -tartalma 10 — 25% között váltakozott, a bányaérc átlagos Mn-tar- 

 talma 30% volt, míg a 20% il/n-tartalom aluli fej tményt a bányában tömedék- 

 nek használták fel. 



A vaskohászati célokra felhasznált rendes ércen kívül csekély mennyi- 

 ségű szuperoxidos ú. n. elemérceket is termeltek^ s az utóbbiak összetétele 

 Emszt Kálmán dr. elemzése szerint a következő : il/nOg = 75"78 (Mn= il-89), 

 Fe^O^ = 10-15, .S7O2 = 1-89, AhJJ^^ 4-02, MgO = b'l^ S = 0-Í7, P^O^ = 0-58, 

 és Xo^ 1-19%. 



^ RoMAN V. Mogilnicki: Manganerzlagerstátten der südlichen Bukowina. 

 Berg- und hüttenniánnisches Jahrbuch. 1917. p. 1. 



^ MofíiLNicKi : Manganerzlagerstátten ect. p. 9. 



' Az Arsica-bánya az 1917 évben 33,220 t vasmangánércet (30 — 320/0 Mn-al) 

 és 40 t elemércet, az 1918 év első 8 hónapján keresztül pedig 32,370 t vasman- 

 ganércet és 85 t elemércet termelt. 



