30 EOZLOZSNIK PÁL 



5. Gyalui Havasok. 



A vasmangán-vonulatnak a Gyalui Havasok déli peremén végig húzódó 

 « arany OS -menti)) részét Schöppe W.^ dolgozta fel. Földtani és az érctelep 

 képződésére vonatkozó nézetei több lényeges pontban eltérnek az itt képviselt 

 felfogástól. Tévedéseinek részletesebb kimutatása azonban messzire túlhaladná 

 e cikk kereteit s ennélfogva csak az ércképzödési elméletével fogunk röviden 

 foglalkozni. 



A kiindulási pontban — régi üledékes vasmangántelep képződése — 

 egyetértünk. A telep s részben a kristályos pala átkristályosítását azonban 

 konl aktmetamorfózisra vezeti vissza, mely metamorfózis egy a mélyben maradt 

 dacit-andezites magma behatására valószínűleg miocén korban következett 

 volna be. ScHÖPPE-nek ezen eltérő nézete a regionalis metamorfizmus és 

 kontaktmetamorfizmus termékeinek összezavarásában leli magyarázatát. A grano- 

 dioritos közetek a szóban forgó terület közvetlen szomszédságából (Nagyhalmágy 

 és Eézbánya környéke) is eléggé iemeretesek, hogy azokat egészen rendes 

 kristályos pala külsejű közetektől első pillanatra is megkülönböztethessük. 

 Schöppe kontakt ásványai, mint a biotit, gránát és a staurolith 

 ilyen kifejlődésben vagy pedig általában rendes kontakt udvarokban nem 

 észlelhetők, más ásványaira nézve, mint vesuvian és wollastonit, 

 melyeket csiszolataimban nem tudtam megtalálni, kívánatos lett volna pontos 

 lelőhelyeiket és a meghatározásukra használt módszereket is pontosan megadni. 

 Annyit kétségtelenül megállapíthattam, hogy az aranyosmenti vonulat kőzetei 

 úgy ásványos összetételben, mint szövetükben teljesen megfelelnek a vonulat 

 többi tagjainak, tehát a macskamezőieknek is. Hogy pedig a felsőkrétánál 

 fiatalabb mélységbeli kőzet e helyen nincsen jeleu, az már abból a körül- 

 ményből is biztosan megállapítható, hogy a vasmangán előfordulások közvetlen 

 szomszédságában levő felsökréta rétegek a kontaktmetamorfizmusnak még 

 nyomát sem mutatják. 



A főbb kibuvási helyek a következők: 

 a) Alsószolcsva környéke. 



A Schöppe által tárgyalt Dobos hegy környéki előfordulásokat csak 

 futólagosan volt alkalmam megtekinteni. A rétegsorozat feltűnő vonása, hogy 

 az egymáshoz közel fekvő telepeket elválasztó mellékkőzetrészletekben mész- 

 csillámpala és szemcsés mészkő igen jelentékeny szerepet játszik, 

 pl. a legdélibb telep szelvénye a következő: gránátos csillámpala, 06 m sötét 

 kvarcit, 1 m erősen szilikátos mangan-vastelep s mészpala. Feltűnő a kvarcit 

 csekély szerepe és a mészkő megjelenése, mely vonás a délibb vonulat több 

 tagjánál ismét fellelhető. 



Az oxidációs öv mélysége az ottlétemkor (1917) éppen megindított 

 kincstári kutatások akkori állása szerint csak 1 — 2 m mélyre terjed. Ez oknál 

 fogva ezeknek a különben is csekély vastagságú telepeknek gyakorlati jelentő- 

 séget aligha tulajdoníthatunk. 



1 Schöppe W. Über kontakt metamorphe Eisen-Mangen-Lagerstátte am 

 Aranyos-PiuBe, Siebenbürgen. Zeitschrift für practische Geologie, 1910, p. 309. 



