A «MACSKAMEZŐ» TÍPUSÚ VAS-MAXGÁNÉRCEK ELTERJEDÉSE ERDÉLYBEN. 31 



b) Orest község környéke. 



Az Alsószolcsva községtől E-ra fekvő Orest község mellett Gidrai alsó- 

 szolcsvai jegyző a vasmangán -vonulat új kibúvását kutatta fel. Kutatásai a 

 650 m kótás templom és az 591 m kótás malom között lévő malmos ház- 

 csoporttól É-ra, 50 — 100 m magasságban a völgy talpa felett feküsznek, hol 

 100 m hosszúságon belül több kibúvást fedtek le. Az ENy-i kibúvást rövid 

 táróval vizsgálták meg. Dőlése ENy i, vastagsága 1*5 m, mellékközete mész- 

 pala, kitöltése erősen szilikátos. Csapásban EK felé kiszorul, amennyiben 

 folytatásában a mészpalában csak kis maugánpátlencse látható. A tőle DNy-ra 

 80 lépésnyire kibukkanó kvarcitban 4'^ -as csapásban több mangánosan mállott 

 lencse sorakozik egymáshoz. Kiterjedésük nem nagy, pl. egyikük 12 m hosszú, 

 vastagságuk 0*5 — 1 m között váltakozik. Az oxidációs öv mélysége fekvésüknek 

 megfelelően sekély, alig 1 — 2 m s erre már az eredeti gránátos-amfibolos- 

 karbonátos-kvarcos telepanyag következik. 



Ez a kibúvás a Schöppe által leírt vonulattal nem függ közvetlenül össze, 

 amennyiben azt tőle egy vastagabb sorozat elválasztja. Ennek a sorozatnak 

 tagjai részben jobban kristályos, részben már egészen fillites, olykor gránátos 

 grafitos-szericites palák, grafitos kvarcit, diaftoritosan elváltozott szemes-gneisz 

 vagy porfiroidszerü kőzetek, egészen kipréselt fehér kvarckonglomeratum és 

 kvaxcitpala és végül egy vastagabb szemcsés mészkő- vonulat.^ Ha a települést 

 szinklinalisnak fogjuk fel, úgy az új kibúvást a délinek északi szárnya gyanánt 

 értelmezhetjük. 



Hogy az oresti előfordulás csapásirányban tovább követhető- e, arról 

 nincsenek adataim. Az ismeretes kibúvásnak nem tulajdoníthatunk nagyobb 

 fontosságot. 



c) Aranyosbánya (Offenbánya) környéke. 



Az aranyosbányai vasmangán előfordulásokat már Grimm János is fel- 

 említi, az oxidációs érceket mangánérceknek felismerte, míg az eredeti telep - 

 anyagot mangántartalmú pátvaskő és mágnesvaskő keverékének jelöli.- 



A Schöppe által csak röviden vázolt (1. c. p. 26 és 28) és újabban 

 Eeöss Antal aranyosbányai tanítóigazgató által kikutatott kibúvások, melyek 

 Fel ső c s óra- teleptől ÉK-re és DNy-ra találhatók, a következők: 



1. Vurtop. E helyen 918 m magasságban 8m hosszú kutatótáró egy 

 9^ 5° felé 45° alatt dűlő s 1 m vastag telepet követ. Fedője mállott gneisz 

 szerű kőzet, fekvője nincsen világosan feltárva. Vajdahunyadi elemzések szerint^ 



^ A terület földtani viszonyait T. Roth Lajos ismertette «Az erdélyrész 

 Érchegység aranyosmelléki csoportja Nagyoklos, Bélavár, Lunka és Alsókolcsva 

 környékem c. művében. A ni. kir. Földtani Intézet Évijelentése 1899-ről p. 59. 

 A szemcsés mészkőben a Bujor-hegyen Gidkai jegyző által felkutatott veres 

 vasércelőfordulást talán lesz alkalmam még megismertetni 



- JoHANN Grimm : Die Erzniederlage und der Bergbau zu Offenbánya in 

 Siebenbürgen. Berg- und Huttenmánnisches Jahrtv.ch der k. k. Bergakademien. 

 XVI. 1868. p. 317. 



^ A Vajdahunyadon készült elemzéseket Pelachy Ferenc bányatanácsos 

 1911. febr. hó 28-án Abrudbánván kelt szakvéleménve után közlöm. 



