A <(MACSKAMEZŐi> TÍPUSÚ VAS-MANGÁnÉRCEK ELTERJEDÉSE ERDÉLYBEN. 35 



A vonulat E-i folytatásában már régebben Kuzs községtől DNy-ra a 

 K u 1 m e a M a r é-n találtak új kibúvásokat. ^ Újabban a vonulatot Ó h a b a 

 és Eúzs községek mellett, az északi neogén medence széléig, sőt ettől É-ra 

 a Delma Obicei nevű vidéken a neogénből kibukkanó kristályos pala- 

 foltban is megtalálták, úgy hogy ez állal az azelőtt ismeretes hosszkiterjedése 

 megkétszereződött. Hogy azonban az itt leírandó északi kibúvások és a 

 Kulmea Maré között találhatók-e fejtésre méltó kibúvások, arra nézve 

 adatom nincsen. 



A Delma Obicei kristályos palafolton a Sztruzsety dűlőn fekvő 

 s egymás felett alig 7 m-rel telepített két bevágás elülnézetét a mellékelt két 

 vázlat mutatja (8. ábra). Érdekes az akó bevágásban intrúziósan települt gneisz, 

 a kőzet azonban annyira széteső, hogy összetartó darabot nem gyűjthettem 

 belőle. Az általam gyűjtött átlag próbákat Emszt Kálmán dr. a következő 

 eredménnyel elemezte meg : 



a) Felső bevágás: Mn = \Z-h^, Fe^l'Tí és oldhatlan 59 34%. 



h) Alsó bevágás: Mn^WOl, Fe^7-ÍS és oldhatlan 55-41%. 



Az oxidációs öv mélysége igen sekély s már a bevágásokban átmenetes 

 az eredeti telepanyagba. Megemlíthető egyes nagyobb magnetit oktaéderek 

 előfordulása, a mangánpát az összetételben csak alárendelt szerepet játszik. 



Sokkal kedvezőtlenebbek a E ú z s község déli végén lévő malomtól Ny-ra 

 a meredek völgyoldalon fekvő s Demeter Sgaverdea karánsebesi lakos tulaj- 

 donában lévő kutatások. Fő alkotó részük mangánban látszólag igen szegény 

 gránát, melyen csak igen gyenge mállási kérgek észlelhetők. Innen D-re a 

 Macskási völgy 330 m kótája Ny-ra bejövő mellékárok kezdetén fekszik a 

 Funtineli nevű kutatás; e tájon két helyen észlelhető limonitos-man- 

 gános kibúvás, de nincsen annyira feltárva, hogy előfordulásáról részletesebb 

 adatok közölhetők volnának. 



A tornó-delényesi vonulat fekvőjében Niagul Miklós, temesszlatinai lakos, 

 a sebesmezői (pojánai) Vale Maré két kezdő ágában hasonló típusú, de 

 szerényebb vastagságú- kibúvásokat kutatott fel. Az egyik kibúvást, mely a 

 Vale Maré kezdő ágai között lévő gerinc keleti oldalán a 661 m kótától D-re 

 a Strug nevű helyen fekszik, a tipus felreismerése következtében az 1918. 

 évben 55 m hosszú táróval tárta fel, sőt ereszkével még a mélység felé is 

 megvizsgálta. Az oxidos érc persze hamar kimaradt s csak egyes mangánérc- 

 fészkekre akadtak. A kibúvás kis mellékgerinccel párhuzamosan halad, a telep 

 21 — 22^1 felé 45° alatt dől, a települése tehát párvonalas a tornó- delenyesi 

 vonulattal. Az eredeti telepanyag mangán- szegény, főleg gránátos, mangánpát 

 és magnetit ritka, a mészkarbonat gyakori. Az oxidációs övben termelt 15 — 27% 

 mangánt tartalmazó ércekből az 1917. év folyamán 50 tonnát szállítottak 

 Eesicára. 



Hogy a Krassó- Szörényi hegységnek az Almás medencétől D-re fekvő 

 részében a vasmanganércvonulat megtalálható- e, arról nem volt alkalmam 



^ Halaváts Gyula : Karánsebes nyugati környéke. A ni. kir. Földtani 

 Intézet Évi jelentése lS94-ről, p. 77. 



