A NYITRA- ÉS TRENCSÉN VARMEGYEI MÉSZKŐSZIRTEK GEOL. HELYZETÉRŐL. 7 



a dolomit alól a szubtatrikus perm. triász, jura és alsókréta erősen gyűrt 

 rétegei köröskörül kibukkannak. Bajmócfürdőtöl délre a Kismagurán 

 (Mala-magura) ülő üledékek között az altótatrikus ballensteini liaszmészkö 

 sötétszürke kemény mészkőpadjai is mutatkoznak (Maros Imre 1915.). 

 Messze keleten a Gömör- Kishont és Abauj -Torna vármegyékben a nagy- 

 kiterjedésű mészkö-fensíkokon a chocs-dolomit takaróját világosszürke 

 mészkövek képviselik. Murányvára alatt a werfeni palát Murány-Lehotán 

 a gömörzólyomi vármegyék határára emelkedő országút hágóján, a gip- 

 szes tarka keupermárgát láttam kibukkanni. 



Az északnyugati és centrális felvidék geológiai szerkezetét egyedül 

 ez a nagy dolomit és mészkőtakaró komplikálja. 



Mindeddig megfejtetlen probléma az, hogy hol keresendő a vastag 

 chocsdolomit takarónak gyökérrégiója. 



Tüzetes vizsgálatra vár az, hogy milyen mértékű volt ez a szin- 

 tes mozgás, minő tektonikai mozgások következtében nyomult reá, a 

 krétaperiodus közepén a neokom idő után, de a gosaui rétegek trans- 

 gradáló rátelepedése előtt. Mert az kétségtelen, hogy a gosaüi rétegek 

 a dolomittokra alapkonglomerátummal borulnak reá. Továbbá az is 

 összetörött és gyűrt általában pikkelyes szerkezetű maghegységekre ezek 

 subtatrikus köpenyére és a kárpáti homokköböl kiemelkedő diapiros 

 szirtekre a nagy középtriaszkorú dolomit takaró (Wetterling — Chocs 

 takaró) a középkrétában helyezkedett el, nagy kiterjedésben fekszik és 

 platószerű tönkfelületeket is ad. Óriási jégtáblákkal hasonlitom össze 

 ezeket a chocstakarókat, amilyeneket a Balaton jegén, a jégturalások 

 mellett a khaotikus boltozatokban történő feltorlódásokból kisebb- 

 nagyobb jégtáblákat a jégháton tovacsúszni láttam. 



Még azt kell megemlítenem, hogy a Lissza-Vlara és Kistarajosi 

 (Chocholnai) völgyekben a flist valami nagyon összegyűrve és össze- 

 ráncolva nem találtam. Csak a mészkő-diapirok körül vagy kisebb- 

 nagyobb mindenfelül flissel burkolt mezozoikus magok közelében van- 

 nak erős másodlagos ráncolások. A vlarai vasúti állomás alatt Felső- 

 szernye felett közel a jobbparti liasz-jura szirtecskéhez, mely a völgy 

 talpa felé magasra nem emelkedik, nagy homokkőfejtők vannak. Ezek- 

 ben síkfelületű szabályos homokkőpadok láthatók l^^ felé 20°-nyi dőlésű 

 messzire terjedő szintes fekvéssel. Kockakövet és nagy kőlapokat vágnak 

 itt ; amelyek a délnémetországi, a sveici molasz-homokkőhöz közelebb 

 állnak, mint a kárpáti homokkő változataihoz. 



Az Oroszlánkő és a Vereskő merészen feltornyosodó sziklái közelé- 

 ben is a Morva határ felé aránylag nyugodtan fekszik a kárpáti homokkő. 



A közép-felső krétakori flishomokkőben, sőt az eocén-konglomerátum- 

 ban is igen sok diabáz (melafir) és diabázporfirit görgeteg, sőt nagyobb 

 diabáz tömb is van. Ezeknek honnétvalósága és regionális elterjedése 



