C) ISMEKTETÉSEK. 



1. Dl*. Gaál István: Tanulmányok a magyarországi fosszi- 

 lis limidákról. (Studien über die fossilen Limiden Ungarns. — Annales 

 Musei Nacionális Hungarici Budapest 1918. XVI. , pag. 245—282.) 



A szerző e kis monográfiája paleontológiái irodalmunkban kezdete annak 

 a tisztító, az eddig szétszórt adatok egységes nagyobb nézőpontból történt össze- 

 foglalása alapján készült rendszerező munkának, amelyet előbb utóbb el kell 

 végeznünk. S hogy terhes háborús elfoglaltsága közepette Gaál dr. mégis időt 

 szakított e munka megírására, annak oka szorgalmán kívül Lóczy és Papp pro- 

 fesszorok fölhívása volt, kik szerint a szerző által még 1914-ben itt a Földtani 

 Közlönyben ismertetett Felső-Kénesdről. származó Lima grandis Gaál valószínű- 

 leg a Lima Szabói Hofm. faj alakköréből való. A szerző erre sorra vette az összes 

 eddig előkerült és ismertetett magj^arországi Lima-féléket és ezek összefoglaló és 

 összehasonlító modern őslénytani ismertetését adja ezen előtanulmányában. 



A részletes paleontológiái leírás előtt az Erdélyi Érchegység üledékes kép- 

 ződményeinek korviszonyait tárgyalja az irodalmi adatok felemlítésével. Az itt 

 oly általánosan elterjedt ú. n. «m e d d ő ü 1 e d é lo> oly sokat vitatott korát a 

 szerző az újabban előkerült őslénytani adatok alapján is Szabó nézetét elfogadván 

 a kréta-időszak végére, vagyis a felső krétába teszi. Ezen nézethez csatlakozik 

 NopgsA br. az ott talált /Sawriis-csontok alapján és Szádeczky is, petrografiai 

 vizsgálatai a riolitok kitörése alapján. 



Szemben velük neogénnek (középmiocénnek) tekintette az egész réteg 

 komplexust Inkey, Primics és Koch ; ők ezáltal az első kutatók Hauer és Stache 

 felfogását érvényesítették, kik szintén a miocénba helyezték ezen képződménye- 

 ket a trachitos zárványok alapján. 



Míg újabban Pálffy, Fekenczi és Papp Károly az Erdélyi Érchegység 

 legjobb ismerői Posepny nézetét a paleogén-neogén átmeneti időt fogadják el. 

 E különféle felfogások magyarázatát a szerző nagyon helyesen az ú. n. «m e d d ö- 

 üledék)) nem egységes voltában találja. Szerinte «az egyes kutatók ott tévednek, 

 amikor a vörösszín, kavicsszemnagyság, meddőség, diszlokáltság vagy más ehhez 

 hasonló elv alapján foglalják egybe a valóságban a kréta közepétől a miocén 

 közepéig képződött rétegsort*. 



Az őslénytani részben az alakok leírásánál a szerző a Lima-félék részletes 

 beosztását és modern nomenklatúráját adja biológiai alapon. 



I. nem a MysidiojHera Salomon, hová a szerző által Lima grandis Gaál 

 néven leírt faj is tartozik. E nem szerzője a Mysidiaval, mint legközelebbi rokon- 

 ságban levővel hasonhtotta össze és a Mijtilidae-csalkdha osztja be. Utána Bitt- 



