HIDROLÓGIAI KÖZLEMÉNYEK 



n. KÖTET. 1919 1. FÜZET. 



SALGÓTARJÁN KÖRNYÉKÉNEK HIDROGEOLÓGIAI YISZONYAI. 



Irta: Schréter Zoltán dr.^ 

 — Az I. táblával. — 



Bevezető. 



Az emberiségnek nagyobb tömegekbe, telepekké való csoportosulása az 

 egészségügyi viszonyokra rendszerint hátrányos befolyású. Ez áll főképen azokra 

 a nagyobb emberi letelepülésekre, amelyekben az emberiség összezsúfoltan lakik, 

 tehát városokra és községekre; ezek közül is nevezetesen azokra, amelyek nem 

 tudtak a fejlődő korral egyenletesen lépést tartani, amelyek tehát nélkülözik a 

 modern kor legegyszerűbb egészségügyi és kényelmi berendezkedését, a vízveze- 

 téket és a csatornázást. 



Az ilyen városokban híjját érzi a lakosság a jó ivóvíznek, a fürdővíznek; 

 nyáron óriási a por és piszok, a melegség; a ragályos betegségek rohamosan ter- 

 jednek el bennök s alig lehet nekik gátat vetni. A sűrű lakosságú területek kút- 

 jainak vize igen sokszor rossz, sőt fertőzött. Ismeretes, hogy zárt csatornázás 

 hijján milyen nagy mértékben terjesztői lehetnek a ragályoknak a nyitott árnyék- 

 székek s a nyitott szennyvízlevezető csatornák. 



A ragályok terjesztése történhetik olyan módon, hogy az árnyékszékek, 

 vagy szennyvízlevezetők fertőzött tartalma a felszín alatt a likacsos talajban 

 a talajvízbe átszivárog, vele keveredik s a talajvizet megfertőzi. Ha a közelben 

 lemélyesztett kút ebből a megromlott, vagy megfertőzött talajvízből táplálkozik, 

 kétségtelen, hogy ez a kút a ragálynak terjesztőjévé válik. Ismeretes továbbá, 

 hogy a ragályos betegségek terjesztése sokszor a. legyek utján történik, amelyek 

 főleg a nyári meleg időben egész rajokban lepik el a fertőzött szennyvízlevezető 

 csatornákat, néhány perccel később pedig az emberek ételnemüire szállva, azokra 

 hurcolják át a fertőző baktériumok ezreit. 



Salgótarján vízellátásának mai állapota. A nagy 

 Sajó— Zagyva— Ipoly vidéki fiatal harmadkori medence barnaszéntelepeinek 

 erőteljes kiaknázása maga után vonta a medence egyes emberi letelepüléseinek, 

 így különösen Salgótarjánnak rohamos fejlődését. Nemcsak a Salgótarján határá- 

 ban, hanem a távolabbi helyeken évtizedeken át fejtett barnaszenet is ideszállí- 

 tották s az államvasutak fővonala innét továbbította azt az ország távolabbi 



^ Előadta a Magyarhoni Földtani Társulat 1919 január 29-én tartott szak- 

 ülésén. 



