HIDROLÓGIAI KÖZLEMÉNYEK. 89 



gos rétegre jut, amelyen alul nem szivároghatván, a fölötte lévő rétegcsoport- 

 ban a víz összegyűlhet. Említettem már a rétegtani részben, hogy a homok és 

 homokkő-rétegek közé vékony agyagos rétegek telepszenek s kétségtelen, hogy 

 ezek vízrekesztök gyanánt szerepelnek, amelyeknek felületén a víz a réteg lejtése 

 irányában lefelé szivárog. A legtöbb forrás, amely ebből a homok-homokkő-réteg- 

 csoportból ered, ilyen közbetelepült agyagos rétegen bukkan ki, tehát ezek egy- 

 szerű rétegforrások. Ilyenek a mellékelt térképen 1—9. és 13—16. szám alatt 

 feltüntetett források. Ezek általában csekélyvizűeknek mondhatók. 



Kivételesek az ebből a rétegcsoportból fakadó Polyán-kút és Csató-kút 

 nevű források, amelyek már nem is egyszerű rétegforrások, hanem nyilván egj^-egy 

 hasadék, vagy kisebb vetődés mentén melyebb szintről felszálló, tehát hidro- 

 statikai nyomás alatt álló források. Ilyen hasadékok, kisebb-nagyobb vetődések, 

 amelyek a külszínen nem észlelhetők, de amelyek a hidrogeológiai viszonyokra 

 befolyással lehetnek, sűrűn átjárják az egész medencevidéket. 



Megemlíthetem itt még azt, hogy a «Salgótarjáni Köszénbánya K.-T.)>-nak 

 a felső pálfalvai-völgyből a baglyasaljai völgybe nyíló alagútjából, amely a fekvő 

 homokkö-rétegcsoporton- halad keresztül, kis mennyiségű víz folyik ki. Ez a víz 

 nyilván szintén ilyen, az imént említett közbetelepült agyagréteg fölött lefolyó 

 rétegforrás. Ki kell emelnem azonban azt a sajátságos körülményt, hogy ez a réteg- 

 csoport nem mindenütt egyformán tartalmaz vizet. Dacára annak, hogy általában 

 vizet átbocsátó rétegekből áll, helyenkint minden elméleti szabálynak ellenében 

 száraznak bizonyult. Es ez a jelenség nemcsak itt, Salgótarján vidékén van meg, 

 hanem ugyanígy van ez a medence sajóvölgyi részében is, ahol a vízszegénység 

 még szembeötlöbb. (A Sajó-völgyében azonban általában valamivel magasabb 

 színtájbeli rétegekről van szó.) 



A szóbanforgó rétegcsoportot száraznak tapasztalták a «Salgótarjáni 

 Kőszénbánya E.-T.» igazgatóságától nyert szíves közlés szerint a Zagyva köz- 

 ségnél mintegy 350 m-nyir'e lemélyített fúrólyukban. Az «Északmagyarországi 

 Kőszénbánya K.-T.» baglyasaljai bányaüzemvezetöségétől nyert szíves közlések . 

 szerint pedig e társaság mélyfúrásainál és bányamíveleteinél ebből a rétegcsoport- 

 ból vizet szintén nem kaptak. Az utóbbi társulat szánási fúrásainak egyike majd- 

 nem tisztán ebben a rétegcsoportban haladt s mint a fúrási naplóból magam is 

 meggyőződtem, víznek semmi nyomára nem akadtak. Az «Északmagyarországi 

 Kőszénbánya E.-T.» baglyasaljai lejtős aknájában 1911-ben személyesen arról 

 győződtem meg, hogy a széntelep alatt fekvő homokkő- és homok -rétegcsoport 

 teljesen száraz volt. 



Egyébként is a várostól délre és délnyugatra eső fekvő homokkő-réteg- 

 csoportból források sem fakadnak. Nyilvánvaló tehát, hogy ebbe a rétegcso- 

 portba lefúrni Salgótarján területén azzal a célzattal, hogy belőle felszálló vagy 

 épenséggel felszökő artézi vizet nyerjünk, igen kockázatos, bizonytalan eredményű 

 vállalkozás volna. 



2. A burdigaleni kavicstelep. Mint említettem, ez a kavics- 

 réteg csak helyenkint^ lokálisan képződött ki. Fontos azonban a hidrogeológia 

 szempontjából, mivel vizet bőven tartalmaz. Ez a kavicsréteg Salgótarján alatt 

 is jelen van s Noszky szerint innét észak felé húzódik. Ebből a kavicsból nyerik 



