90 HIDROLÓGIAI KÖZLEMEIÍYEK. 



vizöket Salgótarján legbövebbvízü kútjai, a főtéri-kút (VI.) s az Államvasutak 

 szénrakodója közelében lévő kút (VII. sz.). 



3. A riolittufa s az alsó széntelep között általában vékonyabb-vastagabb 

 gyúrható agyag fekszik, néhol azonban, mint pl. Baglyasalján ehelyett homo- 

 kos rétegek telepszenek, amelyek vizet tartalmaznak. A tömött, kaohno- 

 sodott agyagos riolottufa vízhatlan s ezért a föléje települő homokrétegek vize 

 a rioHttufa felső réteglapján a dülés irányában lefelé szivárog. Az itt lejövő víz 

 tehát rétegforrás, amely a baglyasaljai lejtösaknában elég tetemes vízmennyi- 

 séget szolgáltat. Nevezetesen Pora főmérnök úr közlése szerint a baglyasaljai 

 lejtősaknában összegyűlt vízmennyiséget naponta maximum 12 órán át működő 

 elektromos szivattyú távolítja el. Az ez idő alatt kiszivattyúzott vízmennjáség 

 mintegy 100 m^. Ennek a víznek egy részét használja fel az «E szakmagyarországi 

 Kőszénbánya K.-T.» kazántáplálásra. A víz hátránya a keménysége, amelynek 

 következtében kazánkö lerakására hajlamos. A kiszivattyúzott víz legnagyobb 

 része a baglyasaljai patakba használatlanul lefolyik. A rioüttufa fölött fakadó 

 víz kisebb mennyisége következtében, de főleg mivel a széntelepes rétegcsoporttal 

 szoros összefüggésben van, Salgótarján vízellátásánál számításba nem jöhet. 



4. Ahol az alsó széntelep alatt közvetlenül az említett gyúr- 

 ható agyag fekszik, ott a két képződmény határán szintén víz fakad néha, 

 a ((Salgótarjáni Kőszénbánya E.-T.» bányamérnökei szerint. Ez természetesen 

 hátrányos a bányászatra. A város vízellátásánál számításba nem jöhet. 



5. A széntartalmú rétegcsoport fedőjében lévő úgynevezett «p e c t e n e s- 

 rétegek)) homokjai és homokkövei a salgótarjáni bányamérnök- 

 ségtöl nyert adatok szerint vizet tartalmaznak, de úgy látszik, csak kisebb mennyi- 

 ségben. Szánás-puszta környékén, az «Északmagyarországi Köszénbánya Il.-T.» 

 által mélyített fúrásokban a pectenes-rétegekből Póea főmérnök úr szerint vizet 

 kaptak, sőt az egyik fúrólyukból szerinte felszökő víz is ömlött ki. 



A salgótarjáni bányászati kolónia kútjai ebbe a fedő rétegcsoportba mé- 

 lyülnek. Ezek a kutak nem szolgáltatnak bő vízmennyiséget, de mégis annyira — 

 amennyire elegendőt. Nyáron állítólag rendszerint erősen apadnak. 



A Tarján-patak bal partján, a Palack-gyár s a régi Forgách-akna között 

 lévő területen is több kút mélyült le az itteni tektonikai ároksülyedés szénfedö 

 rétegcsoportjába. így pl. a villanyvilágítási áramfejlesztő-telepen. Ezek a kutak 

 is elég bővizűek. 



Mivel ezek a rétegek, amelyekből e kutak vizöket nyerik, a széntelepes 

 rétegcsoport közvetlen fedőjében fekszenek, az egykor itt a mélyben 

 folyt (a Forgách-aknából kiinduló) bányászatvizöket 

 régebben részben, vagy teljesen lecsapolta; a bányá- 

 szat megszűnte óta azonban megint meggyűlhetett ben- 

 nök. Mivel ez a víz a régi fejtésterűleteket megtöltő 

 vízzel kommunikálódik, mint gyanús víz Salgótarján 

 vízellátásánál számításba nem jöhet. Különben erre a célra 

 a víz mennyisége sem volna elegendő. 



6. A holocén (alluviális) kavics és homok. A Tarján- 

 patak és mellékpatakjainak völgyében lévő homokos-kavicsos, alluviális rétegek 



