102 HIDROLÓGIAI KÖZLEMÉNYEK. 



a hidrogeológiai viszonyok nem zavartattak meg. Nincs kiz árva tehát, hogy itt 

 a mélyben felhalmozódott bizonyos vízmennyiség, amely esetleg negativ artézi 

 kút útján megnyitható volna; azonban az eredmény, tekintettel az említett 

 szánási fúrásokra, fölöttébb bizonytalan. A fúrás mélyítését egészen a réteg- 

 csoport fekvőjéig, mintegy 350 m mélyre kellene tervezni. Végső szükség esetében 

 meg lehetne tehát kísérelni a fúrást a siker reményében, de utalnom kell arra, hogy 

 a fúrás eredménye kétséges salegjobb esetben is csak 

 negativ, a felszín alatt maradó artézi vizet nyerhe- 

 tünk, amelyet szivattyúzni kellene. 



4. A baglyasaljai és a Tarja n-p atak alluviális 

 síkjának vize. Ahol a baglyasaljai völgy a Tarján-patak völgyébe kitor- 

 kollik, eléggé kiszélesedő, alluviáhs sík terül el, amelynek alján lévő régebbi 

 kavicsos-homokos üledékbe kétségkívül jó eredménnyel lehetne bővizű kutakat 

 mélyíteni. 



Az Államvasutak kb. 10 év előtt kísérletképen egy nagy átmérőjű kutat 

 ásatott a baglyasaljai pataknak a síkján, az állomás közelében. Ez a kút a völgy 

 alluviális homokos-kavicsos hordalékába mélyül s 8*5o m mély. 1918 június 6-án 

 két igen száraz esztendő után ezt a kutat úgyszólván színültig vízzel megtelve 

 találtam. Nyilvánvaló tehát, hogy a baglyasaljai völgy alluviális hordalékanyaga: 

 homokja és kavicsa mindig bőven tartalmaz vizet, a nagy szárazságoknak dacára 

 is. Még ha a patakok teljesen ki is száradnak, ami ily homokos-kavicsos területen 

 a nyári időszakban általános jelenség, az sem jelenti azt, hogy a völgykitöltésben 

 lefelé mozgó földárja lényegesen megcsökkent, vagy épenséggcl elszikkadt volna. 



A fűtöházi főnök úr értesítése szerint ez a kút nem fedezte a vízállomás 

 összes napi vízszükségletét s ezért a kút használatát abbanhagyták. Ezen a hiányon 

 nagyon könnyen oly módon lehet segítem, hogy kellő távolságra még néhány 

 kút mélyesztetnék ugyanebbe az alluviumba s azt hiszem, három-négy kúttal 

 már bőségesen fedezve lenne a kívánt vízmennyiség. A völgy alluviáüs homokja 

 és kavicsa bármily nagy szárazság mellett is kétségtelenül állandóan szolgáltatná 

 a vizet a kutaknak ; csak természetesen egy-egy kútnak a túlzott igénybevételé- 

 vel nem szabad a természetes hidrológiai viszonyokat, a víz természetes beszi- 

 várgását megzavarni. 



Mindezeket összevetve, vélemén^^em szerint leginkább ajánlatos 

 volna ezt a legutóbb említett alternatívát alkal- 

 mazni s ilyenmódon gondoskodni a salgótarjáni víz.- 

 állomás vízszükségletének biztosításáról. 



