4 K H0JN03 REZSŐ 



A. ohtusa és A. elliptica fajokat. Nagy fontosságot tulajdonít a Beirich 

 által hangsúlyozott- első vagy embrionális kanyarulatra, a nucleusra. De az 

 ily irányú vizsgálatok nem váltak be, mert az első, a csúcs legfelső részén 

 helyet foglaló kamara legtöbbször annyira kopott, hogy következtetésekre 

 még átmetszetben sem alkalmas. Egy keskenyebb, magasra feltornyosuló, 

 és egy tompább spirájú alapalakra vezeti vissza az Actaeonella-k különböző 

 formáit. Stolicka pedig a D'ORBiGNY-tól leírt A. laevis, crassa típusú 

 alakokat, — amelyeknél az utolsó kanyarulat annyira betakarja az egész 

 alakot, hogy a spira külsőleg már egyáltalában nem látszik — egy új nembe 

 sorolja, melyet Volvulina-nak nevez el. A spira gyakori sérült voltát azzal 

 magyarázza, hogy az állat még életében ezen utolsó kanyarulatából fokoza- 

 tosan visszahúzódik. A rokonságot inkább a Pyramidella nemmel hang- 

 súlyozza. Súlyt fektet már az Actaeo'iiella fiatalabb példányainak tanul- 

 mányozására. Ez alapon összevonja az A. glandiformis-t a,z A. gigantea-va], 

 a Tornatella Lamarcki-t és voluta-t, továbbá az A. conica név alatt össze- 

 foglalja az A. conica, voluta, elli'ptica és a Tornatella conica és valuta aXak- 

 jait. Ezek szerint három típust különböztet meg, az A. gigantea-t és a 

 Lamarcki-t, harmadikul az A. conica-t, végül Volvulina név alatt új nem 

 gyanánt tárgyalja az A. laevis és crassa Dorb. fajokat, amely utóbbiak 

 főleg nagyságban különböznek egymástól. Egyikük sem vette észre azon- 

 ban, hogy a D'ORBiGNY-tól leírt eredeti A. gigantea-t sehogysem fedi Zbk- 

 KELi gigantea-ja,. 



Az irodalmi adatok kritikai átnézésénél ezúttal csak a legfontosabbak- 

 kal foglalkozom, amelyek az Actaeonella-k irodalmát új adatokkal vagy új 

 felfogásokkal gazdagították. A nemet D'Orbigny írta le és ábrázolta leg- 

 először a «Paléontologie Frangaise)) lapjain 1842-ben. Utána igen sokan 

 írnak le és foglalkoznak paleontológiái szempontból szakszerűen az Actaeonel- 

 Zafc-kal. A nevek közül fölemlíthetőnek vélem, akiknek adatait kutatásaim- 

 ban fel is használtam : Winkler: Der Oberkeuper nach Studien in den 

 bayrischen Alpen 1861 (Zeitschrift d. Deutsch. Geol. Ges.); Drescher: 

 Über die Kreidebildungen der Gegend von Löwenberg (Zeitschr. d. Deutsch. 

 Geol. Ges. 1863.). Würtembbrger: Über den oberen Jura der Sandgrube 

 bei Goslar (Zeitsch. d. Deutsch. Geol. Ges. 1885.), Zekkbli: Gasteropoden 

 der Gosaugebilde in den Nordöstlichen Alpen. 1852 ; Stolicka: JEine 

 Revision der Gasteropoden der Gosauschichten in den Ostalpen : Gold- 

 Fuss: Petrefacta Grermanise (1862); Stolicka: Paleontológia Indica Me- 

 raoirs of the Geological survey of India (1868) : Choffat; Fauné crétacique 

 du Portugál: Holzapfel: Die Mollusken der Aachener Kreide; Wannbr: 

 Die Fauna der obersten (weissen) Kreide der lybischen Wüste: Edgár 

 Dacke: Mittheilungen über den Kreid^complex von Abu Roasch bei Cairo: 

 Futterbr: Die Kreidebildungen von Sta Croce ; Böhm : Über cretacische 

 Gasteropoden vom Libanon und Karmel (Zeitschr. d. Deutsch. Geol. Ges. 



