FELSOKlíETAKORU GASZTROPODAK AKADVAKMKGYEBOL,. . í 



után az Actaeonella ahhreviata Ph. nevet kapta, de amelyet nem tartok 

 Actaeonella-nsik, mert az a körülmény, hogy a három jellemző borda róla 

 hiányzik, kétségessé teszi az ahhoz fűzött kombinációkat, miért is az ott 

 rajzolt leszármaztatási alakok is kissé túlzottaknak és megbízhatatlanoknak 

 látszanak. Philippi az erdélyi Kérges környékéről állítólag gosau és a 

 Wien melletti Péterfalva lajta-konglomerátjából említi. Ezen egyedülálló 

 kétséges alak mint kivétel erősíti meg azt a szabályt, amely szerint az 

 Actaeonella-knáX a méretek viszonyának állandósága érvényesül. 



Magasság és szélesség viszonya alatt azt a hányadost értem, amelyet 

 a cm-ben kifejezett magasság mértékszámának a szélesség mértékszámával 

 való elosztása eredményez. Ezt a hányadost az a szálkereszt is jól jellemzi, 

 amelynek egyik tengelye (rendesen a hosszabb) a magasságot, az arra 

 merőlegesen álló (legnagyobb átmérő) a szélességet jelöli. A magasságba 

 természetesen betudandó a spira magassága is. A spira magassága az utolsó 

 kanyarulat felső határától mérendő. Deformáció vagy kopás esetében, ha 

 lehetett, középértéket vettem, ezen mérési adatokra azonban semmiféle 

 következtetést nem alapítottam. A mérések tolómércével történtek. Az 



M 



aránvszámot — fejezi ki, ahol M alatt az M+sm-et értem. A nomen- 

 sz 



klaturában a francia irányzatot követem, azaz a Trochactaeon és Actaeonella 

 alnemekre való felosztást. A Trochactaeon genuson belül azonban típusként 

 jogosultnak látszanék egy új magas spirájú típust különböztetni meg. 

 Ezen típus, esetleg alnem elkülönítésére éppen a konopi anyag késztetne, 

 amely valóságos iskolapéldákkal szolgál. D'Orbigny Actaeonella-i tehát 

 három típusra lennének oszthatók. A Trochactaeon I. és II. és Actafíonella 

 típusok kereteibe minden ezideig ismeretes faj könnyen beilleszthető volna 

 és az eddig leírt és már kritikailag elbírált fajok mint variációk volnának 

 beiktatandók. A típusok jellegeit a következőkben körvonalozom : Első 

 típus gyanánt ezek szerint egy, a két végén kihegyesedő tojásdad vagy 

 elhptikus szabású, hasas alak lenne felveendő, ahol a spira magassága 

 a tényleges magasságnak egy harmada. A spirával átellenes póluson az 

 orsón a három redő jól fejlett. A magasság és szélesség értékei közel egy- 

 formák, az értékek közötti különbség pedig az alak karcsúbb, illetve hasa- 

 sabb voltára van befolyással. Ezen I. típusba a méretek aránya alapján 

 a következő fajok volnának összevonandók : 



Trochactaeon giganteus D'Orb. 



« V. crisminensis Choffat. 



« ouromensis Choffat. 



« intermedius Choffat. 



« glandiformis Choffat. 

 Tornatella gigantea Low. 



