TENGERALATTI FORRÁS LERAKODÁSOK. 19 



kezőket írja: «itt szolgáltatott egy elmállott s eldolomitosodott mésztömeg 

 néhány Chemnitzia sp. Natica sp. és díszes felületű Turbo sp.^ példányt, de 

 sokkal kevésbbé ép állapotban, mintsem hogy a közelebbi meghatározásra 

 csak gondolni is lehetett volna. Ez utóbbiak, kinézésüket tekintve, inkább 

 emlékeztetnek az Bsino-mésznek, mintsem a rhátiai képletek alakjaira s 

 anyakőzetük még valószínűleg a fődolomit csoportjához tartozhatik, mi 

 mellett az itt eló'forduló megalodonták csekély nagysága is látszik szólani». 

 'i. h. p. 215.) 



A forrásüledékkel kevert mészkó'nek szép és tanulságos feltárását látjuk 

 abban a hatalmas kőfejtó'ben, melyik a mária-remetei templomtól délnyu- 

 gatra, az ördögárok baloldalán van. Ebből a kőfejtőből évekkel ezelőtt 

 Vadász Elemér tudomásom szerint igen szép megtartású és gazdag faunát 

 gyűjtött, amelyet azonban ezideig még nem közölt. Pár kirándulásom alkal- 

 mával úgy ScHRÉTER Zoltán, Vogl Viktor és Ferenczi István kollegáim, 

 valamint Marzsó Lajos földtani intézeti titkár társaságában magam is csi- 

 nos, főleg gaszteropodákból álló faunát gyűjtöttem, amely azonban még meg- 

 határozásra vár. A kőfejtő 35 — 40 m. magas, közel függélyes sziklafalának 

 hozzáférhető része itt is részben szétporló krétaszerű mészkőből áll, amely- 

 ben helyenkint pisolithok és erinospongiákra emlékeztető gömbhéjas szer- 

 kezetek nem ritkák. 



Az itteni fauna díszes gaszteropodái nem egyeznek meg a Fazekas- 

 hegyen talált fajokkal s alighanem magasabb szintet képviselnek. 



Míg a Fazekashegy közelebbi környékén a dachsteini mészkő alatt 

 a forrásüledékkel kevert meszes lerakódásokat találjuk, addig valamivel 

 távolabb a dachsteini mészkő alatt mindenütt közvetlenül a dolomit hatal- 

 mas tömege következik. Önként felmerül itt az a kérdés, miért rakódott le 

 ugyanabban az időben a Fazekashegy környékén meszes, magnéziát még 

 nyomokban sem tartalmazó üledék s miért nem dolomitos? Azt hiszem, hogy 

 nem tévedek, amikor ennek a jelenségnek magyarázatát itt a tengerfenék 

 hatalmas forrásaiban keresem. Ezek az édesvizű források okozhatták, hogy 

 feltörésük helyén nem dolomit, hanem a források üledékével összekeveredő 

 meszes üledék rakódott le. És ha arra gondolok, hogy az utóbbi időben vég- 

 zett kutatások a dolomit képződését leginkább a melegebb tengervízzel 

 hozzák kapcsolatba, akkor e tengeralatti forrásokat inkább hideg, talán 

 szénsavas forrásoknak lehetne feltételezni (amint pl. a korondi sósforrás- 



^ Itt meg kell jegyezni, hogy úgy ez a faj, mint a HoFMANN-tól a Gugerhegy- 

 röl leírt Turbo pannonictis tulajdonképen Neriiopsis, a sct. cassiani N. armata 

 csoportjából, csakhogy enuél mindkettő sokkal nagyobb termetű és díszítésében 

 is eltérő. A .V. pannonica-hoz hasonló termetű, de eltérő díszítésű neritopsisok úgy 

 a fazekashegyi, mint a máriaremetei nagy kőfejtőben (az ördög-árok bal oldalán) 

 szintén gyakoriak. 



2* 



