ADATOK A KRASSÓSZÖRÉNYI BÁNYAVIDÉK ÁSVÁNYAINAK ISMERETÉHEZ. "23 



Ezekkel szemben a vizsgálat tárgyát képező realgar előfordulási viszo- 

 nyaira vonatkozólag felemlíthetjük, hogy az a Florimunda bányamezőben 

 a granodiorit egy — Eozlozsniktól ^ amfibolos kvarcos diorit porfiritnek 

 meghatározott — féleségének a mészkővel való kontaktusán szabálytalan 

 repedések kitöltését képezi. Az ezen ereket magában foglaló mellékkőzet — 

 mint azt Kozlozsnik leírásában is közli és előtte Maderspach L. is említi ^ — 

 egészen fakó színű, kifehérített és mállott. E jelenség kétségtelen bizonyítéka 

 annak, hogy ez egy szolfatára egykori működésének az eredménye, maga a 

 realgár és az auripigment pedig annak egyik terméke, amelyeken kívül még 

 piritet és chalkopyritet is találunk kifejlődve. Tóth Mike^ a realgárnak mol- 

 dovai előfordulását már MADERSPACH-nak munkája nyomán idézi. Szabó J. 

 is megemlíti,* de minden további megjegyzés nélkül. 



Az általunk megvizsgált realgár stufák közelebbről megszemlélve, egy 

 szürkés, szennyes fehér anyagot engednek felismerni, amely sósavval meg- 

 csepegtetve, semmi észrevehető változást nem mutat. Szabálytalan alakú 

 üregeiben helyezkednek el a gyönyörű kifejlődésű, élénk hajnalpiros színű 

 fennőtt kristál;fok kisebb-nagyobb csoportokat, majd egész halmazokat 

 alkotva. Kísérő ásványokat a legtöbb példányon alig, legfeljebb kevés auri- 

 pigraentet és csak elvétve imitt-amott egy-egy piritszemet látni. 



A realgár azonkívül, hogy a sokszor egész sejtszerűen kifejlődött üre- 

 gekben a legszebb kristályokkal lép fel, kisebb-nagyobb méretű vaskos ér- 

 kitöltéseket is alkot a stufák szabálytalan irányú repedéseiben. A fennőve 

 kifejlődött kristályok élénk színükön kívül szembeszökő fényükkel tűnnek 

 fel. Nagyságuk meglehetős nagy határok között változik: egyesek — ará- 

 nyos vastagság mellett — 1 cm hosszúságot is meghaladnak, mások viszont 

 egész aprók és vékonyak, ismét mások hajszálvékony, hosszúra nyúlt priz- 

 mákat alkotnak. Legnagyobb részüknél már az első tekintetre szembe ötlik, 

 hogy az egyébként mérsékelten lapdús kristályok a realgár megszokott for- 

 májától lénj^egesen eltérnek és egy többé-kevésbbé vésőhöz hasonló alakot 

 engednek felismerni. 



Ezek előrebocsátása után a kristályok részletes ismertetésére térve át, 

 megjegyezhetjük, hogy ezen kristallografiailag tudtunkkal csak L. Fletcher- 

 től ^ egyetlen kristályban leírt, chemiai szempontból azonban eddigelé még 



* RozLozssiK P. és Emszt K. : Adatok Krassószörény vármegye banatit- 

 jainak pontosabb petrographiai és chemiai ismeretéhez. (A m. k. Földtani Intézet 

 évkönyve. XVI. köt. Budapest, 1908. p. 203.) 



- Maderspach L. : Magyarország vasérc fekhelyei. Budapest, 1880. p. 108. 

 ^ TÓTH MiKE : Magyarország ásványai. Különös tekintettel termőhelyeik 

 megállapítására. Budapest, 1882. p. 419. 



* Szabó .T. : Ásványtan. Budapest, 1893. p. 356. 



* L. Fletcher: Krystallographische Notizen. (Philosophical Magaziné 

 Vol. (5), IX. 1880. p. 189.) Refer. Zeitschr. f. Krystallogr. stb. V. Bd. Leipzig. 

 1881. p. 112. 



