24 Dí LIFFA AURÉL EB D', EMSZT KÁLMÁN 



meg sem vizsgált előfordulásból igen bő anyag áll rendelkezésünkre. Feldol- 

 gozásához a kristálytani rész szerzője még 1914-ben fogott, azt azonban egy- 

 részt a közben kitört háború, másrészt az utána következő zavarok miatt 

 folytatni s még kevésbbé befejezni nem tudta. Ennek folytán az anyagnak 

 csupán ezideig feldolgozott részével számolunk be azon reményben, hogy 

 nyugalmasabb idŐ beálltával az elmaradt részét is ki fogjuk pótolhatni. 



Kristallografiailag öt kristályt vizsgáltunk meg, amelyek mindegyike 

 a vertikális prizma irányában megnyúlt, többé-kevésbbé karcsú s csupán 

 egyik végükön terminál-lapoktól határolt egyén. Valamennyien csaknem 

 teljesen átlátszók és igen fényesek. De az anyag más részében vannak egész 

 sötét vörös színű, az áteső fényt alig vagy csak vékonyabb éleken átbocsátó 

 kristályok. Ez utóbbiak különösen a nagytermetű egyének között fordulnak 

 elő, amelyeknek lapjai ezenkívül — a prizmaöv kivételével — rendesen még 

 érdes felületűek is, mely tulajdonságuknál fogva tehát kristálytani vizsgá- 

 latokra kevésbbé alkalmasak. 



A megvizsgált kristályok mindegyike úgyszólván más-más típust kép- 

 visel, amellett azonban mind — még az imént említett érdes felületűek is — 

 ama közös jellemző tulajdonságban egyezik meg, hogy valamennyin egy, a 

 realgáron eddig még nem észlelt és úgy látszik, ezen előfordulásra jellemző 

 alak igen nagy méretű s jól tükröző lapokkal van kifejlődve. 



A realgárnak ismert alakjai közül az új moldovai anyagon — miként az 

 alábbi összeállításból látható — eleddig 18 volt ismeretes : ezekhez járul még 

 4 alak, melyek a realgárra újnak bizonyultak és az összeállításban csillaggal 

 vannak megjelölve. A megvizsgált kristályokat eszerint összesen 22 alak 

 építi fel. Ha tekintetbe vesszük, hogy a realgár összes alakjainak száma 

 GoLDSCHMiDT szögtáblái szerint ^ 44, amelyekből azonban utóbb hármat 

 törlendőnek mond,- úgy e maradékhoz a Löw M.-től ' azóta felsőbányai 

 anyagon talált egy biztos és a fennebb említett négy új alakot számítva, a 

 realgár formáinak végösszege ez idő szerint 46. 



A megfigyelt alakok felsorolásánál szükséges megemlíteni, hogy úgy 

 a kristályok felállítása, tengelyaránya, mint az alakoknak ezzel kapcsolatos 

 jelzése tekintetében a kristálytani rész szerzője Goldschmidt V. módszerét * 

 követte annál is inkább, mert a méréseket egy GoLDSCHMiDT-féle kétkörös 

 goniometeren végezte. 



^ V. Goldschmidt: KrystaJlographische Winkeltabellen. Berlin, 1897. p. 293. 



- V. Goldschmidt: Realgár von AUchar in Macedonien. (Zeitschr. f. Kiystal- 

 logr. stb. XXXIX. Bd. Leipzig, 1904. p. 121.) 



^ Löw M. : Adatok a felsőbányái realgár kristálytani ismeretéhez. (Mathemat. 

 és term. tud. értesítő. XXIX. köt. Budapest, 1911. p. 835.) — U. a. (Zeitschr. f. 

 Krystall. etc. LI. Bd. Leipzig, 1912. p. 137.) 



* V. Goldschmidt: Realgár von AUchar etc. p. 120. 



