30 DE LIFFA AURÉL ÉS B. EMSZT KÁLMÁN 



E táblázatra vonatkozólag még csak azt kell megjegyezni, hogy a szö- 

 gek fél percre le vannak kerekítve s a I/2 P^^c közelében fekvő értékek, a 

 percek után egy tizedesponttal megjelölve. 



Összehasonlítva az így Goldschmidt elemeiből kiszámított eredménye- 

 ket, a szóban forgó lelőhely kristályain a legkitűnőbb adatok alapján meg- 

 állapított és az alábbiakban egybefoglalt értékekkel azt látjuk, hogy lénye- 

 gesebb eltérést alig mutatnak. (L. az erre vonatkozó táblázatot a 31. sz. 

 oldalon.) 



Ami már most a többi alakot illeti, lássuk azokat az egyes típusokkal 

 együttesen ismertetve. Ez utóbbiakra vonatkozólag még csak megjegyezhet- 

 jük, hogy habár jellemvonásaik egymástól eltérők, lényegükben inkább csak 

 az egyes alakok elosztására és kifejlődésére szorítkoznak. Ezek alapján a 

 megvizsgált kristályokat három típusba foglalhatjuk egybe. 



Az első típushoz tartozó kristályokat (1. a 2. és 5. ábrát) a leg- 

 egyszerűbb alakok alkotják. A túlnyomóan kifejlődött prizmaövön kívül — 

 ami különben valamennyi kristályra egyaránt jellemző — a [001.010] öv 

 van a {02l} és {OOl} alakoknak csaknem egyenlő nagyságú lapjaival 

 uralkodó mértékben képviselve. A piramisok közül tökéletesség és nagyság 

 tekintetében első helyen a ír{621} említendő, amely mindkét lapjával 

 csaknem egyenlő mértékben fejlődött ki, a {Hl} és {211} piramisok ellen- 

 ben érdesek és miként a keskeny, de fényes csík képében fellépő {121), csak 

 egy-egy lappal szerepelnek. Az ;y = {35l], valamint az = {321} piramisok 

 bár keskeny, de kitűnő reflexet adó lapjai szimmetrikusan fejlődtek ki. 

 E típus kristályaira jellemző, hogy az {l20} egyoldalú megnyúlása folytán, 

 torzultak, továbbá, hogy az {l20} prizma, az {l40) és {l30}-val alkotott 

 váltakozásából kifolyólag lépcsőzetes rostozást visel- 



Amásodik típust csupán egy kristály képviseli (\. az 1. ábrát). 

 A többiektől annyiban tér el, hogy testszabása az egyes formák aránytalanul 

 eltérő kifejlődése következtében legerősebben torzított. Egyedül a<T{í)2l} 

 piramis az, amely mindkét, közelítőleg egyenlő nagyságú lapjával szimmetri- 

 kusan van kifejlődve. A többi termináló alak többnyire csupán egy és csak 

 nagy ritkán mindakét, — de ez esetben is méreteikben igen eltérő — lappal 

 van jelen. így látjuk ezt pl. az {Hl} lapjain. 



Ezekkel kapcsolatban még megemlíthető, hogy az [100.010] övben 

 egyetlen keskeny lappal, egy a {lOO}-hoz közel eső alak volt e kristályon 

 megfigyelhető. Mért szögértékéből kiszámított indexe: {l.34.o}- Tekintve 

 azonban, hogy e lap reflexe gyenge, s fenti indexéből visszaszámított szög- 

 értéke a mért szögértékhez képest ± A = "SQ^SO^-nyi különbséget mutat, 

 a szóban levő alakot csupán a {lOO} egy vicinális lapjának tekinthetjük. 



A harmadik típust a legszimmetrikusabban kifejlődött kris- 

 tályok (l. a 4. ós 3. ábrát) képviselik, amelyek egyikén csupán a {Oll} lép 

 fel páratlanul (1. a 4. kristályt), míg a többi alak úgy nagyság, mint elhelye- 



