36 Dí VENDL MIKLÓS 



A fentebbi táblázat L csoportjába eső ásványok közül legszebb a meg- 

 lehetős bőségesen jelentkező cirkon. Színe igen halavány rózsaszínű, telje- 

 sen átlátszó s rendkívül élesen idiomorf . Egyénein jól felismerhető az {lOO} 

 deuteroprizma és az{lll}protobipiramis. Általában a prizma az uralkodó 

 alak, kristályai leggyakrabban hosszúkásak, néha azonban zömökebbek is 

 akadnak, sőt egyes esetekben a c tengely irányában annyira megrövidültek, 

 hogy az {lOO}és{lll} alakok egyensúlyban kifejlődve granatoéderre emlé- 

 keztető kombinációt adnak s így az úgynevezett «hyacinth-habitus» fellépé- 

 séről is szólhatunk. A cirkonok felismerését éles idiomorfizmusukon kívül 

 megkönnyíti még rendkívül magas fény- és kettőstörésük is. Pozitív optikai 

 jellegük is könnyen megállapítható a prizma zónájában. A szemecskék hosszú- 

 sága a c tengely irányában mérve 50 — 300 //., a prizmák szélessége pedig 

 a legtöbb esetben" 20 — '100 u. között ingadozik. Egyes cirkonokban rendkívül 

 apró, elliptikus alakú, igen éles körvonalú, szabálytalan elrendeződésű, szín- 

 telen zárványokat figyeltem meg, amelyek a legnagyobb valószínűséggel 

 üvegzárványok. 



A cirkonnál sokkal nagyobb bőségben jelentkezik ebben a csoportban 

 az érc, amely általában xenomorf kifej lődésű. A szemcsék nagysága leg- 

 inkább 10 — 300 fi. között változik. Teljesen átlátszatlanok, erős ráeső fény- 

 ben acélszürkék, azonban gyakran szép kékes fényben tükröznek. Ilyen 

 szemek erősen emlékeztetnek a tiszta magnetitre, a mágnessel szemben 

 azonban minden esetben közömbösek voltak, miként valamennyi többi érc- 

 szemecske is. A karcuk fekete, sósavban még KJ hozzáadására is csak igen 

 nehezen oldódnak. Mindezen sajátságok titánban gazdag vasércet gyaníttat- 

 nak, amit a Ti kimutatására végzett mikrokémiai reakció is megerősített. 

 Egyes szemek végül barnás limonitos mállási kéreggel bevontak, sőt egyes 

 esetekben 1 mm. átmérőjű barnás-sárga okkeres 1 i m o n i t -aggregátumokat 

 is megfigyeltem, amelyek már gyenge nyomásra teljesen szétomlanak s 

 bennük az ércnyomok még néha feltalálhatók. Mindezeket egybevetve 

 titánban gazdag magnetitnek kell az ércet tartanunk. 

 Az érc néha a biotit zárványaként is előfordul. 



Ebben a csoportban találtam még két teljesen xenomorf, rendkívül 

 apró, zöldessárga-kékeszöld színekben meglehetősen pleochroos, hasadás 

 nélküli szemecskét is, amelyeken ez utóbbi körülmény miatt kioltást mérni 

 nem tud1i3,m. A főzóna optikai jellege pozitív volt, tehát valószínűleg a m f i- 

 b o 1 k lehetnek, közelebbit azonban rajtuk megállapítanom nem sikerült. 

 Az azonban kétségtelen, hogy teljesen lényegtelen elegyrészek s valószínű- 

 nek tartom, hogy a tufának nem eredeti, a kitörésből származó ásványai, 

 hanem valamilyen módon később keveredhettek a tufa anyagához. 



A II. csoport ásványai közül a biotit a legnagyobb jelentőségű. 

 Ez különben az uralkodó ásványa a tufának. Eendkívül szép, szabályos hat- 

 szöges lemezkékben jelentkezik, melyek néhol magmatikus rezorbcióra em- 



