r>() TÁKSULATI ÜGYflK. 



A mindent megrázó események nemcsak az ország politikai alkotmányának 

 üsi épületét döntötték romba, hanem társadalmilag is laagy evolúciót és bomlást 

 idéztek elő. Igaz hazafias érzést nem ismerő, lelketlen és szívtelen elemek hová 

 sülyesztették ezt az ezer év óta fennálló birodalmat, ezf a józan ítélőképességgel 

 bíró magyar népet?! 



Ma Szent István koronája gyöngyeinek egy része a gonosz tolvajok által 

 kitörve, ellenségek kezében van. Címerünkből még csak a Mátra tartja a meg- 

 rongált, töredező kettős keresztet. A négy folyóból már csak kettőnek megcson- 

 kított szakasza mossa a magyar földet. Kapzsi szomszédaink, akik eddig is annyira 

 kihasználták mostoha helyzetünket és élhetetlenségünket, a fertelmes, telhe- 

 tetlen és gonosz nyúgoti polip segítségével, még a megmaradt kevésből is készü- 

 lődnek elrabolni egy értékes darabot. Kívülről ellenségek gyűrűje vesz körül. 

 Itthon a lelketlen gaz kufárok megrontása folytán széthúzás, megnemértés, határ- 

 talan önzés és mélységes erkölcsi sülyedés marja és sorvasztja testünket ,és lel- 

 künket ! 



Mindez kétségbeejtőn szomorú képet mutat. 



Ellenségeink és megi'ontóink azonban csalódnak. Mi még nem haltunk 

 meg! Minket az a meggyőződésszülte remény táplál, hogy mindez nem marad így. 



Van még isteni gondviselés, van még e földön is igazság, amely minket el 

 nem hagyhat. Vannak még igaz hazafias lelkű, liátor. hazájukat forrón szerető, a 

 tiszta eikölcsöket híven követő hazafiak is, akik utolsó leheletükig fognak ezen 

 ideálisan határolt terület visszaszei'zéséért és megtartásáért küzdeni. Vannak még 

 eg^anást szerető keresztények, akik a vallás igazi erkölcsi törvényeit és eszméit 

 követve, együtt fognák a mentés munkájában részt venni. Az igazság és a jogosság 

 elvitázhatatlanul a mi részünkön van s az életerők törvényei szerint most is azok- 

 nak kell győzni. És végül is, ha Isten velünk, ki ellenünk !"? 



i\íélyen tisztelt közgyűlés ! 



Beszámoló szózatom lehető ríhid lesz. Xem akarok búcsúzásondíor gyarló 

 szavaimmal türelmüknek terhére lenni. 



A letelt négy év alatt társulatunk iránti őszinte szeretettel és legjobl) aka- 

 rattal iparkodtunk kötelességünknek eleget tenni. Ha mindezek dacára elégedet- 

 lenséggel is találkoztunk, ha nem sikerült társulatunk ügyeit a közkívánatnak 

 megfelelően vezetni, úgy kérem azt egyedül az én alkalmatlan voltonmak és gyar- 

 lóságomnak betudni. Valamelyes mentségül talán az szolgálhat, hogy a becsületes 

 jóakarat meg volt, de bizony a háboríis. majd forrongó idő annak keresztülvitelére 

 nem kedvezett és sok mindent jóformán lehetetlenné is tett. 1918-ban még úgy 

 szaküléseinket, mint választmányi tanácskozásainkat rendesen megtartottuk s 

 ügyeinket is nagyobb fennakadás nélkül bonyolíthattuk le. 1919. évi március hó 

 20-án egy rendkívüli közgyűlést is tartottunk. Társulatunk hetven éves fenn- 

 állása óta izgalmasabb közgyűlésünk nem volt. Eliben az időV)en az emberek 

 idegesebi), szenvedélyesebb és kíméletlenebb hangulata az eddigi barátságos, tár- 

 gyilagos és egyetértő meglieszélést jóformán lehetetlenné tette. Heves vita után 

 alapszabályaink lényeges módosítását határozta el e rendkívüli közgyűlés. A hir- 

 telen kiütött forradalom azonban e megváltoztatott alapszabályok valóraváltását 

 meghiúsították. Ez évl)en a rendes közgyűlést már meg nem tarthattuk s így 

 most kérjük a nagyérdemű Közgyűlést, hogy ezen alapszabály változtató határo- 

 zatot megsemmisíteni kegyeskedjék. 



1919. évi áprihs 1-én az ország kormányzását elfoglaló tanácsköztársaság 

 a társulat vezetőségét és választmányát arra kényszerítette. hogy a társulatot az 

 ő «direktóriumának» adja át. Ez a közoktatási népbiztosságban tényleg meg is 

 történt, amivel társulat vezetősége és választmánya beszüntettetett. A nagy 

 reformátorok teljesen átvették társulatunkat s valószínűleg az igazi geológiai 

 tudomány magasabb régióinak elérése céljából teljesen szünetelt a társulat és 

 szakosztályainak működése, egészen a tanácsköztársaság bukásáig. Mindezekről 

 már a történeti megrögzítés miatt is a főtitkár úr lesz kegyes részletesebl>en meg- 

 emlékezni . 



