TÁRSULATI ÜGYEK. 57 



A Magyarhoni Földtani Társulat a magyar közönség érdeklődését felkeltette a 

 geológiai tudományok iránt és a háború folyamán is intenzivel>ben működött, 

 rnint akár a bécsi geológiai társulat. 



Igen tisztelt Közgyűlés ! Az imént részletesen felsoroltam, hogy az 1918. év 

 folyamán 8 szakülést tartottunk, amelyen 12 előadó 17 tanulmánnyal szerepelt, 

 közöttük olyan elsőrendű szakférfiak, minők idősebb és ifjabb Lóczy Lajos, 

 báró NoPCSA Feeknc, Treitz Péter és még számos fiatalabb tudós. Valamemiyi 

 szakülést élénk vita követte; s 3 előadásunk idegen folyóiratokban is megjelent, 

 illetőleg a külföld céljára nyomás alatt van. 



Ezen tények megállapítása után Ballenegger EÓBERT-nek múlt évi köz- 

 gyűlésünkön elhangzott indokolását alaptalan és üres fecsegésnek nyilvánítottam, 

 s csak azt sajnálom, hogy ehhez az indokoláshoz 33 tagtársunk is hozzájárult 

 aláírásával. 



A szóbanforgó rendkívüli közgyűlés — riiiként ismeretes — 47 szavazattal 

 29 ellenében a Választmány tervezetét fogadta el. mire a külöiivélemény hívei 

 közül mintegy 20-an nagy zajjal kivonultak az ülésteremből s a Fiume kávéházból 

 küldözték át megbízottaikat. 



A következő napon: 1919 március 21-én kiütött a konununizmus, s csak- 

 hamar, a Magyarhoni Földtani Társulat is ugyanarra a sorsra jiitott, mint a Ter- 

 mészettudományi és a Földrajzi Társaság. 



Most már sem a régi, sem az új alapszabályra nem volt szükség, mert a tör- 

 vény uralma megszűiit. 



I. T ö r V é n y t e 1 e n ülés ü u k 1919 április 1-é n d. u. 5 órakor 

 a közoktatásügyi népbiztosság helyiségében volt, hol választmányunk Antal 

 MÁRK csoportvezető parancsára megjelent s a tár^ulat vezetését átadta a Tanács- 

 köztársaság direkt óri umának. 



Ennek alapján április 8-án a Tudományos Társulatok direktóriumának meg- 

 bízásából Vadász Elemér geológus. Jablonszky Jenő botanikus és Reisz Lajos 

 műszerész elvtársak vették át a társulatot. 



Április l-e után úgy a tisztikar, mint a választmány teljesen visszavonult, 

 s az ezután történtekért semminemű felelősséget nem vállalhat. 



A IL Törvénytelen ülést a tudó m á n y o s t á r s u 1 a t o k 

 direktori u m a részéről Vadász Elemér hívta össze 1919 május 14-ére. 



A kezemben volt jegyzőkönyv tanúsága szerint ezen az ülésen a tudományos 

 társulatok részéről Vadász Elemér mint elnök, míg a föld mivel és üoyi népbiztos- 

 ság részérő] Ballenegger Róbert és Réthly Antal mint társelnökök vettek 

 részt, s a jegyzőkönyvet Szilber József vezette. Jelen volt 45 tudós nemcsak a 

 geológusok, hanem a különböző természettudósok koréból. Az elnöki megnyitó 

 és az ezt követő vita főkép a Földtani Intézet működése körül forgott. A.z elfogu- 

 •latlan szemlélő most utóbb kétségtelenül megállapíthatja, hogy ezen az ülésen 

 súlyos és igaztalan támadások érték hazai geológiai ismereteink fundamentumát: 

 a m. kir. földtani intézetet és ennek igazgatóit. Különösen Vadász elvtárs expozéja 

 vérig sértette a földtani intézet igazgatóit; úgy hogy másnap, május 15-én, Lóczy 

 Lajos igazgató állását a Tanácsköztársaság rendelkezésére bocsátotta. 



Bár magam a május 14-iki ülésen nem voltam jelen, de ennek folyamatáról 

 részint a jegyzőkönyvből, részint egyetemi és Földrajzi Társulati vizsgálóbiztosi 

 minőségemből értesültem. 



A május 14-iki nevezetes ülésről sok szó esik még mai napon is, s áltíi- 

 lában a tudományos közvélemény emez ülés hatásának tulajdonítja a Föld- 

 tani Intézet és a Nemzeti Múzeum á s v á n y t á r á n a k szét- 

 robbantását. Ugyanis a tanácskormány direktóriuma csakhamar átalakította eme 

 múzeumokat; törvényes igazgatóit, úgy itt, mint ott, eltávolította, s helyükbe 

 új vezetőket állított. Minthogy azonban eme szomorú események már társula- 

 tunkon kívül állanak, ezekről titkári jelentésemben tovább nem is szólok. 



A kommunizmus bukása után 1919 aug. 6-án Leidenfrost Gyula, mint a 

 Természettudományi Múzeumok és Társulatok adminisztratív vezetője elvileg 



