58 rÁRSULAXI t.^GYEK. 



visszaadta az elkoranmiiizált Társulatokat törvényes vezetőinek. Minthogy ez az 

 átadás az Adria-Egyesület helyiségében volt. mélyen tisztelt Elnökünk Idegen 

 társulati helyiségben elvből nem jelent meg. A Magyar Földrajzi Társaság elnök- 

 sége sem képviseltette ott magát. 



Ily módon társulatunk valóságos átvétele csak szeptember havában történt 

 meg. 



A kommunizmus alatt a Földtani Társulat direktóriuma semmit sem publi- 

 kált ; a kéziratokat érintetlenül, de a szedéseket széthányva vettem át. Vagyonunk- 

 hoz nem nyúltak, csupán kézikönyvtárunknak mintegy 30 kötete hiányzott, ami- 

 ket azonban utóbb a Nemzeti Múzeumból visszakaptunk. 



Anyagi veszteségünk abban van, hogy tagjaink tájékozatlanul állván a szo- 

 morú rendszerrel szemben, tagsági díjat nt^m fizettek. Értékpapírjainkra osztalé- 

 kot nem kaptunk, az állami segélyek elmaradtak, úgy hogy 1919 őszén társula- 

 tunk sivár és vigasztalan állopotban volt. 



A k o m m u n izmus bukás a u t á n első törvényes választ- 

 m á n y i ü 1 é s ü n k e t 1919 d e c e m b e r 3-á n tartottuk, amelynek 

 2 főtárgya volt. Az egyik a Vallás- és Közoktatásügyi Miniszter úr leirata, amelyben 

 a Miniszter iir felkéri a Társulat elnökségét, hogy a Társulatnak a Tanácsköz- 

 társaság ideje ahitti történetét ismertesse, kiterjeszkedve a Társulat jövőben való 

 működésének kérdéseire is. Ez meg is történt, amire válaszul a Miniszter úr az 

 1920 év folyfimára 7000 korona segélyt folyósított. Az ülés 2-ik főtárgya vizsgáló- 

 bizottság kiküldése volt, amely bizottság a Társulat tisztikarának, választmányá- 

 nak és összes tagjainak a konmuinizmus alíitt történt szereplését vette vizsgálat 

 alá. Választnián3"unk — Ilosvay Lajos tiszteleti tagunk javaslatára — azt az 

 utasítást adta a vizsgáló-bizottságnak, hogy ne apró-cseprő ügyeken rágódjék, s 

 hogy személyes ellenszenvet a vizsgálatokba ne keverjen, hanem csak országos 

 szempontokat vegyen irányadóul. Aki a haza és a tudományok ellen vétett az 

 bűnhődjék. 



Eme feladatának a bizottság teljesen meg is felelt és Mauritz Béla dr,. 

 Emszt Kálmán dr. és László Gábor dr. bizottsági tag urak hónapokon át tartó 

 vizsgálatuk eredményét a Választmány döntése alá bocsátották. 



IV. A Társulat kommunista tagjai. 



Mélyen tisztelt Közgyűlés ! 



A legnehezebb helyzetbe kerülök akkor, amikor titkári tisztemből kifolyó- 

 lag az 1920 február 18-án tartott választmányi ülés kizáró és rosszaló határozatát 

 a mélyen tisztelt Közgyűlés Wőtt nyilvánosságra hozom. 



Magam a kommunizmus kezdetén olyan szerencsés voltam, hogy Kúnfi • 

 Zsigmond közoktatásügyi népbiztos még 1919 március 29-én eltiltott az egyetemi 

 tanítástól, azzal a 26 bölcsészetkari tanárral együtt, akik Kúnpi törvénytelen ren- 

 deleteinek ellenszegültünk. El is távoztam hamarosan a fővárosból és a Tápio 

 partján 5 hónapon át nyugalmasan élve, csak a szolnoki ágyúdörgésből tájéko- 

 zódtam az esemén.yekről. De nehéz helyzetbe jutottak a fővárosban maradt szak- 

 társak. Egyrészt a megélhetés gondjai, másrészt a fenyegető parancsok talán olyan 

 szaktársakat is a bolsevizmus karjaiba kergettek, akik esetleg lelkük mélyéből 

 gyűlölték az erőszakos uralmat. Mint az egyetemi vizsgálóbizottság tagja, s mint 

 a Magyar Földrajzi Társaság igazoló-bizottságának elnöke körülbelül 60 kommu- 

 nista tudós lelkébe tekinthettem, s mondhatom, hogy sok régi jó barátom fölött 

 pálcát kellett törnöm. Mindkét bizottságban túlságos szigorúnak találtak, s a 

 szemrehányó levelek olyan özönét kaptam, hogy ezek hatása alatt a Földrajzi 

 Társaságban viselt tisztségemről le is mondtam. 



Ezt a szubjektív kitérést azért említem, hogy a mélyen tisztelt Közgyűlés 

 tagjai bepillantást nyerjenek abba a rendkívül nehéz helyzetbe, amelybe a 

 bizottság és a választmány tagjai kerültek, mikor szaktársaik erkölcsi becsületéről 

 kellett ítélkezniök. Úgy a bizottság, mint a választmány a legalaposabb vizsgá- 

 latok s uiegfontolások után hozta meg határozatát, amely a következő : 



