TÁKSUIiATI ÜGYEK. 59 



I. 1. KÖVESLIGETHY EaDÓ dl.. 



2. Leidbnfrosí^ Gyula dr. és 



3. Szirtes Zsigmond dr. tagtársaiiiknuk még az 1919 év folyamán be- 

 jelentett kilépését a választmány egyhangúlag tudomásul vette, azzal a hozzá- 

 adással, hogy újból való jelent kezes ük esetén csakis igazoló eljár ás után vehetők fel. 



II. Ros szálasra ítélte a következő tagtársakat: 



4. Ballenegger RÓBERT dr.. II. titkárt 10 szavazattal 2 ellen. 



5. KocH NÁNDOR rendes tagot 7 szavazattal 5 ellenében. 



6. KoouTowicz Károly rendes tagot 10 szavazattal 2 ellenében. 



7. Mihók Ottó « 10 « 1 « 



8. RÉTHLY Antal öriHutő tagot 9 szavazattal 2 ellenében. 



III. A t á r 8 u 1 a t 1 1 ó 1 k i z á r t ;i a k (') v e t k e z ő tagokat: 



9. Balló Rezső rendes tagot 11 szavazattal 2 ellen. 



10. Bartúcz La.jos dr. rendes tagot 10 szavazattal 2 ellen. 



11. BoGDÁNFY Ödön « 8 « 2 « 



12. Jablonszky Jenő « 11 » 1 « ^ 



13. Jekelius Erich « 11 « 1 « 



14. Kormos Tivadar választ, tagot 11 « 1 « 



15. Lambrecht Kálmán rendes tagot 12 szavazattal — ellen. 



16. Lendl Adolf . « 9 « 3 « 



17. szilber józsef « 10 « 1 « 



18. Vadász Elemér választ, tagot 9 << 2 « 



Választmányunk eme határozata óta megjelent, s a múlt héten kézhez is 

 kaptam a Belügyminiszter úr 1902 április 8-án kelt rendeletét, amely az egyesü- 

 letek tagjai ellen folytatott igazolási eljárást szabálj'ozza. Eszerint minden egyesü- 

 let jogosult tagjainak a kommunizmus alatti magatartását vizsgálat tárgyává 

 tenni. A bizottság 4 vagy 12 tagú, s határozata fölmentő, vagy az egyesületből 

 kizáró lehet. Ha a tagra rábizonyult, hog}^ a proletár diktatúra mellett agitált, 

 tett vagy beszélt, annak érdekeit szolgálta, ha beigazolódott, hogy magatartása 

 sértette a nemzeti hazafias érzést, úgy a kizárást okvetlenül alkalmazni kell. 



Nagyjából választmányunk határozata is ezen elvek szerint történt. A fel- 

 sorolt 18 tagot Elnök úr őméltósága a választmány határozatáról már értesítette is. 



Ha azonban a felsoroltakon kívül a mélyen tisztelt Közgyűlés tagjainak 

 valamely tag ellen még kifogása volna, úgy 20 tag írásbeli kérelmére társulatunk 

 a vizsgálatot köteles elrendelni. Ezt azonban már az új választmány fogja végezni. 



Titkári jelentésem legszomorúbb részéhez: az elhunyt tagokról való meg- 

 emlékezéshez értein. 



V. Elhunyt tagjaink emlékezete. 



1. Mindenekelőtt nemeslelkű pártfogónk: herceg Esterházy Miklós dr. 

 emlékének szenteljiúik néhány szót. A családnak abból az ágából származik, 

 amelyik kezdetben báróságot viselt, nevezetesen az 17r3-ban elhunyt báró Ester- 

 házy PÁL családjábóL akinek utódai előbb grófi, majd 1804-ljen hercegi rangra 

 emelkedtek. Édesatyja Pál herceg volt, aki 1898-ban halt meg. Miklós herceg 

 1869-ben született, középiskoláit Sopronban végezte, majd jogot tanult, s 1888-ban 

 Strassburgban együtt tanult SzÁsz KÁROLY-lyal, aki róla a Budapesti Hírlap ha- 

 sábjain (1920 április 10-iki számában) gyönj^örű emléksorokat írt. 



Önkéntesi évét a szombathelyi huszárezredben szolgálta, s a vilgáháború 

 folyamán őrnagyi rangra emelkedett. Feleségének: Cziráky Margit grófnőnek 

 1911-ben történt halála óta visszavonultan élt. 



Élete delén, 51 éves korában hirtelenül hunyt el 1920 április 6-án, s utolsó 

 kívánsága szerint az esterházi parkban, szabad sírba felesége mellé temették. 



Vele a régi Magyarország legnagyobb hitbízínnányának ura szállt sírba, aki 



