TÁKSULATI ÜGYEK. * G7 



A M a g y a r h o n i F ö 1 d t a n i T á r s u 1 a t v a g y o n a az 1919. év v é g é n : 



K 



1. Anyatársulati alaptőke értékpapírokban s takarékbetétben 76,078*73 



2. Dr. Szabó József emlékalap értékpapírokban 10,365"27 



3. Dr. Szabó József emlékalap kamatai 631-66 



4. A Barlangkutató Szakosztály alaptőkéje 13,209* — 



5. A Hidrológiai Szakosztály alaptőkéje 2,862*60 



6. Dr. Kalecsinszky Sándor emlékalap 598*55 



7. A társulati forgótőke maradványa 2,326*86 



Összesen iÜ6, 072*67 



A társulat követelése a postatakarékpénztárban letét 100 kor. 



A) Bevételek. 



Az 1919. évi bevételek összege az előirányzott 26,746 koro- 

 nával szemben csak 7236 korona volt. Ennek okai a következők: 1. mert a 

 Vallás- és Közoktatásügyi Minisztérium 4500 koronás, s a Pénzügyminisztérium 

 6000 koronás segélye teljesen elmaradt, míg a Földmívelésügyi Minisztérium 

 az előirányzott 6000 koronás segély helyett csak 2000 koronát utalványozott 

 ki; 2. mert az alaptőke kamatjából az előirányzott 3750 korona helyett csak 

 459 korona folyt be; 3. mert a hátralékos tagsági díjak tételénél az előirány- 

 zott 1000 korona helyett csak 150 koronát, az 1919. évi tagsági díjaknál 

 4000 korona helyett 874 koronát, s az előfizetési díjaknál 400 korona helyett 

 csak 174 koronát vett be a társulat. 



Míg az elmúlt években az anyatársulat és szakosztályainak bevételeinél 

 az örökítő és alapító tagok tetemes összegekkel szerepeltek, addig az 1919. évben 

 mindössze 7 tagunk gyarapította 1100 koronával anyatársulatunk és hidrológiai 

 szakosztályunk alaptőkéjét. 



B) Kiadások. 



Amilyen szomorú képet mutat a Forgó tőke 1 — 23. bevéteU rovata, 

 még szomorúbb a kiadások 1 — 18. tétele. 1. Mindenekelőtt a 

 Földtani Közlönyre 18,726 korona előirányzat helyett csak 992 korona esik, 

 aminek magyarázata az, hogy az 1919. évben a Földtani Közlöny egyáltalán 

 nem jelent meg, s a szóbanforgó összeg is csak a Pénztári jelentés, Alapsza- 

 bálytervezete, s egyéb apró nyomtatvány fedezésére szolgált ; 2. a Társulat 

 tisztviselői megállapított tiszteletdíjuknak csak egy csekély hányadát vették 

 fel, ami abból magyarázható, hogy a proletárdiktatúra kitörése után az el- 

 kommunizált társulatban minden tevékenység megszűnt, s a tisztviselők közül 

 egyesegyedül a pénztáros tátotta meg dicséretes buzgalommal tevékenységét ; 

 3. minthogy a társulatban a társulati élet ápriUs 1. óta teljesen szünetelt, azért 

 a postaköltség s irodai kiadások tétele is a minimumra redukálódott. 



Végeredmény gyanánt a csekély bevétel mellett a még cseké- 

 lyebb kiadást tekintve a társulati forgó tőke mégis 2326 korona 86 fillér marad- 

 vánnyal zárul. 



Pénztári jelentésünkben reá kell mutatnunk arra 

 a szomorú jelenségre, hogy az 1919. év pénztári -forgalma az utóbbi 

 évek örvendetes gyarapodása után társulatunk történetében a 

 legsivárabb képet mutatja. Különösen szomorú ez a kép, ha mérle- 

 günket az elmúlt 1918. év számadásaival hasonlítjuk össze: 1918-ben ugyanis 

 az anyatársulatot 60 alapító tag több mint 18,000 koronával, s két szakosztá- 

 lyunkat 50 alapító tag csaknem 8000 koronával gyarapította. Az 1919. évben 

 mindössze 7 alapítónk volt 1100 koronával. A harmadévi (1918. év) 58,000 koro- 



5* 



