HIimOLOGIAI KÖZLEMÉNYEK. 83 



meg nem zavart termális nyomás magasságával lenne egyenlő. Ebben az 

 esetben valamennyi forrás egy és ugyanazon (magas) nivót foglalná el. 

 Ezt a magasságot azonban a Duna jelenleg sohasem éri el, lévén a leg- 

 magasabb megfigyelt vízállása az 1838-iki árvíz alkalmával csupán 8'33 m, 

 úgy hogy az a budapesti hév vizeknek eddigelé ismert legnagyobb felszálló - 

 képessége (a városligeti artézi kútnál kb. 24 m. a felett) mögött tete- 

 mesen elmarad. A fürdőforrásoknak az áradó Duna által való felduzzasz- 

 tása esetében a hévvíz hőfoka könnyen érthető okokból átmenetileg néhány 

 fokkal csökken, míg kis vízállás mellett éppen ellentétes módon emelkedő. 



A BUDAPESTI TERMÁLIS VÍZHÁLÓZATNAK EGY EDDIGELÉ 

 GEOLOGIAILAG NEM MÉLTATOTT FORRÁSÁRÓL. 



Irta: ScHAFARZiK Ferenc dr.^ ' 



A pestmegyei Békásmegyer község Kálvária-dombjának keleti 

 lejtőjére építve, délészaki irányban az Óbuda — Szentendrei országút vezet, 

 amelynek keleti oldalán, de már mintegy 10 méterrel mélyebben, az itt 

 kezdődő és innen a Dunáig terjedő óalluviális síkon, a Békásmegyeri Tégla- 

 gyár R.-T. gyártelepe fekszik. Ennek keleti kerítése előtt fut ugyancsak 

 délészaki irányban a Buda — Szentendrei h. é. vasút sínpárja, amelyen túl 

 a szabad mezőn, szántóföldek között egy kisebb várócsarnokszerű épületet 

 és mellette egy alacsony vízmedencét találunk. 



Odaérve csakhamar kiderül, hogy egy hidrológiai újdonságnak nevez- 

 hető hemitermával van dolgunk, amennyiben eddigelé sem a hidrológiai, 

 sem pedig a geológiai irodalmunk nem emlékezett meg róla. A nép 

 «B rund l»-forrásnak nevezi. 



Felszálló vize régebben a szántóföldön pocsolyát táplált, amelynek 

 túlfolyása egy sekély árkocskában a Duna felé vette az útját. Néhány év 

 előtt azonban az 1910. hr. telek tulajdonosa, Zurmühl Márton békás- 

 megyeri lakos, a forrást egy rendes cementfalazatú medencébe foglaltatta, 

 amelyet megfelelő padok beáUításával az amúgy is vízben szűkölködő 

 község lakossága számára, falusi mosodának rendezett be. A forrás vize 

 5 vascső vön keresztül ömlik be a medencébe (4. ábra.). Mennyiségét 1920 

 szeptember 3-án, útitársammal Szalády János óbudai hajógyári titkár 

 úrral megmértük és 24 órára 939*60 hektoliternek számítottuk ki. 

 Megjegyzendő azonban, hogy a csöveken kívül még a cementfal repedésein 



1 Előadta a Hidrol. sz. o. 1920 deczember 1-i szakülésén. 



6* 



