GENNY Á KAR ALK ÚG 
ivbnk eg 
8 SCHAFARZIK FERENC DR. 
r4 
A briozoás rétegekre következő budai márga és kiscelli agyagra 
vonatkozólag pedig örvendetes módon teljes volt a megegyezés az elköl- 
tözött két jelesünk felfogása között, amennyiben a két lerakódást. 
egyező faunájuk alapján az alsó oligocénhez tartozónak ítélték. Közü- 
lök a budai márga típusos parti üledék, míg a kiscelli agyag egy "mé- 
lyebb tengeri lerakódásnak felel meg. 
A budai márga és a kiscelli agyag faunájával régebben főleg 
HANTKEN MIiKSA, HOFMANN KÁROLY és PÁvAY ELEK foglalkoztak, 
újabban pedig LÖRENTHEY IMRE. HOFMANN KÁROLY fájlalja, hogy a 
Budai hegységben a budai márga faunája eltekintve a foraminiferáktól, 
nem annyira hozzáférhető, mint a kiscelli agyagé. Ez utóbbinak ugyanis 
még a mult század derekán számos új és jó feltárása keletkezett a sűrűn 
egymásután telepített téglagyárak agyaggödreiben. A budai márga. 
ellenben nem dicsekedhetett hasonlókkal. Azonkívül sokkal kedvezőt- 
lenebb a budai márgából való kövületgyüjtés, mint a kiscelli agyagból, . 
mivel mélyebb feltárásokban üde állapotban szívósabb és nehezebben 
hasítható, a felszínen pedig többnyire már szétfagyott. Innen van az, 
hogy a budai márgából előkerült kövületek többnyire nem annyira a. 
rendszeres gyüjtésnek, hanem inkább a szerencsés alkalomnak voltak 
köszönhetők. 
Egy ilyen kíválóan kedvező KATA kinálkozott a Várhegy alatti 
alagút kivájásakor, mit SZABÓ JÓZSEF derekasan bőséges gyüjtésre fel 
is használt, a gyüjtöttek közt különösen sok echinidáról téve említést. 
Szép lelőhely volt a Császárfürdőhöz tartozó Zsigmond-utcai ház mö- 
götti márgafal leásása is, de különösen föllelkesítette HANTKENt a 
70-es évek elején az a kivált tüsköncökben gazdag lelet, amelyre az 
Albrecht-úti LÓNYAI-féle fehérpalota alapozása, alkalmával bukkantak — 
PÁvAY ELEKET pedig az ismert ieles monografiájának megírására ser- 
kentette, amely: , A budai márga ásatag tüsköncei" címen a m. kir. 
Földtani Intézet évkönyvének III. kötetében jelent meg. Szép leletek 
a budai márgában annyira ritkák és feltünést keltők, hogy pl. még 
későbben is LÖRENTHEY IMRE a márgában egy-egy szebb vagy 
újabb makrofaunabeli kövület fölfedezését valóságos vívmánynak tekin- . 
tette. 
Ilyen előzmények után nagy volt az örömem, amikor 1911 és 
1912-ben a budai Rózsadomb új feljáró kocsiútja megépítése alkalmá- 
val akkori és volt tanítványaim egymásután az ottani Íriss márga- 
leásásokból származó szebbnél-szebb kövületleletekkel leptek meg. 
Elsősorban LÁSzLó JENŐ műépítész nevét említem föl, ki mint az 
útépítést végrehajtó vállalkozó mérnök különösen a domb tövében a. 
Mecset-utcai részen történt térszínmélyítés alkalmával a csoportosan - 
felbukkanó tüsköncöket gondosan gyüjtötte és hozzám elküldötte. 
Egyes szép példányokat hoztak továbbá KÖRMENDY KÁROLY és SEBES- 
TYÉN VILMOS akkori mérnökhallgatóim, valamint hozzájárult e! 
gyüjtésekhez mint a Zárda-utca lakója ZSIGMONDY ÁRPÁD ig. tisztelt 
tagtársunk is. Legyen szabad mind a nevezetteknek éber figyelmükért, 
amellyel a ritka és szép paleontologiai tárgyakat a tudomány számára 
megmentették, ezen helyről í8s őszinte köszönetemet kifejeznem. De 
többször magam is kint jártam a helyszínen, mialatt sikerült még egy- 
néhány aprósággal az egybegyült anyagot szaporítanom. 
